ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/46/25 Справа № 236/2534/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л.А. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року                                                         м. Кривий Ріг
справа № 236/2534/21
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Остапенко В.О.,
суддів Зубакової В.П., Корчистої О.І.
секретар судового засідання Дяченко Д.П.
сторони:
позивач ОСОБА_1  
відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 08 грудня 2021 року, яке ухвалено суддею  Бєлоусовим А.Є. у м. Лиман Донецької області та повне судове рішення складено 17 грудня 2021 року, 
ВСТАНОВИВ:
В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», про визнання незаконним та скасування наказу щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, захист трудових прав та припинення дискримінації працівника
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що з березня 2004 року він працював в ДП «Донецька залізниця» на різних посадах. 
30 березня 2016 року позивач був звільнений з посади начальника відділу судових спорів та виконання судових рішень юридичної служби за угодою сторін за п.1 ст.36 КЗпП України. 
19 квітня 2016 року позивач був прийнятий на роботу до регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на посаду провідного юрисконсульта відділу судових спорів та виконання судових рішень, з 24 січня 2020 року переведений на посаду начальника відділу претензійно-позовної роботи та представництва в судах юридичної служби Регіональної філії «Донецька залізниця».
Наказом директора виконавчого РФ «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» від 10 червня 2021 року № 28 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання пунктів 2.1.16 та 2.2 посадової інструкції начальника відділу претензійно-позовної роботи та представництва в судах юридичної служби РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» в частині дотримання вимог Положення про комерційну таємницю та іншу конфіденційну інформацію АТ «Укрзалізниця», зобов`язання не допускати розголошення або втрату відомостей, які містять інформацію з обмеженим доступом, та які стали відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, зокрема відомостей, що становлять службову інформацію та комерційну таємницю, за що передбачена відповідальність пунктом 4.1.5 посадової інструкції. Зазначеним наказом ОСОБА_1 оголошена догана.
На переконання позивача, дисциплінарне стягнення накладено на нього безпідставно, оскільки порушення, наведені в оскаржуваному наказі, він не вчиняв.
Незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, безпідставність і необґрунтованість пропозицій комісії, котра проводила службову перевірку, на думку позивача, свідчать про дискримінаційність дій відповідача стосовно ОСОБА_1 у зв`язку зі зверненням позивача до суду за захистом своїх трудових прав у судових справах № 234/4868/18 та № 234/520/21.
Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що роботодавцем пропущений визначений законом строк притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.
На підставі наведеного вище позивач просив суд визнати незаконним і скасувати наказ Регіональної філії «Донецька залізниця АТ «Укрзалізниця» від 10 червня 2021 року № 28 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності; визнати викладені у доповідній записці виконуючого обов`язки директора офісу з безпеки АТ «Укрзалізниця» від 20 травня 2021 року № ЦЦБ - 14/82 пропозиції дискримінацією у сфері праці; зобов`язати відповідача припинити дискримінаційні дії відносно позивача у зв`язку із зверненням до суду за захистом своїх прав у справах № 234/4868/18 та № 234/520/21.
Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 08 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» від 10 червня 2021 року № 28, підписаний директором виконавчим регіональної філії Носульком О.О., яким оголошено догану ОСОБА_1 , начальнику відділу претензійно – позовної роботи та представництва в судах Юридичної служби Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 454 грн.
В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи.
Так, на думку відповідача, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що в діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступку, оскільки позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог, зазначає, що підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності є звернення позивача до суду в інших цивільних справах про стягнення на його користь заборгованості по заробітній платі з АТ «Укрзалізниця» без повідомлення роботодавця про наявність конфлікту інтересів, з використанням відомостей, що містять комерційну та іншу конфіденційну інформацію. Датою виявлення дисциплінарного правопорушення представник відповідача вважає дату складання акту службової перевірки – 13 травня 2021 року. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача – залишити без задоволення.
Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
В апеляційній скарзі відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» від 10 червня 2021 року № 28, підписаного директором виконавчої регіональної філії Носульком О.О., яким оголошено догану ОСОБА_1 , начальнику відділу претензійно – позовної роботи та представництва в судах Юридичної служби Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Рішення суду в частині відмови в задоволені позовних вимог про визнання викладених у доповідній записці виконуючого обов`язки директора офісу з безпеки АТ «Укрзалізниця» від 20 травня 2021 року № ЦЦБ - 14/82 пропозицій дискримінацією у сфері праці та зобов`язання відповідача припинити дискримінаційні дії відносно позивача у зв`язку із зверненням до суду за захистом своїх прав у справах № 234/4868/18 та № 234/520/21 не оскаржується, а тому апеляційним судом в цій частині не перевіряється.
Заслухавши суддю-доповідача, представника АТ «Українська залізниця» - адвоката Лаврову Н.А., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 з березня 2004 року працював в ДП «Донецька залізниця» на різних посадах. 
30 березня 2016 року позивач був звільнений з посади начальника відділу судових спорів та виконання судових рішень юридичної служби за угодою сторін на підставі п. 1 статті 36 КЗпП України. 
19 квітня 2016 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на посаду провідного юрисконсульта відділу судових спорів та виконання судових рішень, з 24 січня 2020 року переведений на посаду начальника відділу претензійно-позовної роботи та представництва в судах юридичної служби регіональної філії «Донецька залізниця» (наказ роботодавця від 24 січня 2020 року № 23/Н-ос).
Повноваження, права, обов`язки позивача на посаді начальника відділу претензійно-позовної роботи та представництва в судах юридичної служби РФ «Донецька залізниця» визначені посадовою інструкцією, складеною та затвердженою 26 січня 2020 року начальником юридичної служби регіональної філії «Донецька залізниця», підписаною Чаруковським Р.В., довіреностями, виданими в період з липня 2019 року по травень 2021 року, та договором про надання правничої допомоги від 16 лютого 2021 року.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру адвокатів Чаруковський Р.В. має свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю з 12 червня 2020 року.
11 червня 2019 року ОСОБА_1 було підписано зобов`язання щодо збереження та нерозголошення комерційної таємниці та іншої конфіденційної інформації, котре перебуває у володінні/розпорядженні АТ «Укрзалізниця».
Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 10 липня 2018 року у справі № 234/4868/18 з ДП «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_1 стягнута заборгованість по заробітній платі в сумі 12 098,10 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 201 211,62 грн, інфляційні збитки в розмірі 3 226,42 грн.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 04 вересня 2020 року у справі № 234/4868/18 (провадження №6/234/254/20) замінена сторону виконавчого провадження - боржника ДП «Донецька залізниця» на його правонаступника АТ «Українська залізниця» при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого судом у цій же справі.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 22 березня 2021 року у справі № 234/520/20 (провадження №4-с/234/9/21) визнана незаконною та скасована постанова державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві від 04 грудня 2020 року про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 57474799. Цим же рішенням суду державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа від 02 жовтня 2018 року у справі 234/4868/18.
26 березня 2021 року директор юридичного департаменту АТ «Укрзалізниця» Рудяк О.І. подав на ім`я в.о. голови правління АТ «Укрзалізниця» доповідну записку стосовно проведення службової перевірки посадових осіб юридичної служби регіональної філії «Донецька залізниця» щодо представництва інтересів АТ «Укрзалізниця» в судових справах № 234/4868/18 та № 234/520/21.
Наказом АТ «Укрзалізниця» від 13 квітня 2021 року № 159 призначено службову перевірку діяльності посадових осіб юридичної служби регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» під час супроводження цивільних справ № 234/4868/18 та № 234/520/21, наказом від 23 квітня 2021 року № 193 строк такої перевірки продовжено до 13 травня 2021 року.
Згідно з актом від 13 травня 2021 року № ЦЦБ-7/22 КІ службову перевірку юридичної служби регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» здійснено на підставі доповідної записки директора юридичного департаменту АТ «Укрзалізниця» Рудяка О.І. від 26 березня 2021 року № ЦЮ-08/631. Перевірку розпочато 13 квітня 2021 року, закінчено 13 травня 2021 року, предметом перевірки було дотримання норм Цивільного процесуального кодексу України, інших нормативно-правових актів АТ «Укрзалізниця» працівниками юридичної служби регіональної філії «Донецька залізниця» при здійсненні представництва інтересів АТ «Укрзалізниця» в судових справах № 234/4868/18 та № 234/520/21, в яких ОСОБА_1 є стягувачем, а АТ «Укрзалізниця» боржником та зобов`язаною стороною.
Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 , при зверненні до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ДП «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в подальшому при зверненні до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 234/4868/18, а також при зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця (справа № 234/520/21) не повідомив керівництво про наявність у нього конфлікту інтересів.
Також зі змісту акта службової перевірки вбачається, що Чаруковський Р.В. має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, уклав з АТ «Укрзалізниця» договір про надання правничої (правової) допомоги, яким АТ «Укрзалізниця» доручила йому, як адвокату, надавати правничу допомогу, представляти та захищати інтереси АТ «Укрзалізниця», в тому числі в судах у всіх категоріях справ. Наведені обставини дали підстави комісії дійти висновку про наявність конфлікту інтересів між посадовими обов`язками, прийнятими як адвокатом зобов`язаннями ОСОБА_1 перед клієнтом і приватними інтересами позивача. На думку комісії, склалась ситуація, за якої ОСОБА_1 , виконуючи свої посадові обов`язки, має приватний інтерес (особисту заінтересованість), такий інтерес хоча і не обов`язково призводить до прийняття неправомірного рішення або вчинення неправомірного діяння, але може до цього привести, що свідчить про порушення правил адвокатської етики.
Крім того, внаслідок перевірки встановлено, що 10 березня 2021 року ОСОБА_1 до матеріалів справи № 234/4868/18 було додано копію локального акта внутрішнього регулювання АТ «Укрзалізниця» («Алгоритм погашення заборгованості з виплати заробітної плати працівникам ДП «Донецька залізниця», що є додатком 5 до протоколу № 32 засідання правління ПАТ «Укрзалізниця», затв. рішенням правління ПАТ «Укрзалізниця» від 30 червня 2016 року), який ввіднесено до переліку відомостей, що становить комерційну таємницю АТ «Укрзалізниця».
Комісія, яка проводила службову перевірку, дійшла висновку, що ОСОБА_1 використав своє службове становище як працівника АТ «Укрзалізниця» на свою користь у виконавчому провадженні та під час судового розгляду справи №234/4868/18, поширив інформацію та надав доступ необмеженому колу осіб до внутрішнього документа АТ «Укрзалізниця».
Наказом АТ «Укрзалізниця» від 10 червня 2021 року № 28 за невиконання пунктів 2.1.16 та 2.2 посадової інструкції начальника відділу претензійно-позовної роботи та представництва в судах юридичної служби РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» в частині отримання вимог Положення про комерційну таємницю та іншу конфіденційну інформацію АТ «Укрзалізниця», зобов`язання не допускати розголошення або втрату відомостей, котрі містять інформацію з обмеженим доступом, та які стали відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, зокрема відомостей, що становлять службову інформацію та комерційну таємницю, начальнику відділу претензійно-позовної роботи представництва в судах юридичної служби регіональної філії «Донецька залізниця АТ «Укрзалізниця» Чаруковському Р.В. оголошена догана.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що допустимих, достовірних та достатніх доказів, що дають підстави в своїй сукупності дійти висновку про правомірність накладеного дисциплінарного стягнення у вигляді догани матеріали справи не містять. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.
Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.
Відповідно до вимог частини другої статті 140 КЗпП України, роботодавець щодо окремих несумлінних працівників вправі застосовути в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.
Згідно зі ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст.147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота працівника, тощо.
У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.
Отже, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому, закон вимагає, щоб факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.
Крім цього, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків.
Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушення ним свої трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин.
Керівник установи або уповноважений ним орган має право застосувати дисциплінарну відповідальність за вчинення працівником проступку, тобто не просто за виявлення факту порушення трудової дисципліни, а за наявності вини особи, яка порушила трудові обов`язки, характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.
Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно – правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства – суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, – із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до пункту 1.2. розділу 1 Положення про комерційну таємницю та іншу конфіденційну інформацію АТ «Укрзалізниця», затвердженого рішенням Правління АТ «Укрзалізниця» від 15 серпня 2019 року, конфіденційну інформацію АТ «Укрзалізниця» становить комерційна таємниця та інша конфіденційна інформація. Працівником Товариства підписується зобов`язання щодо збереження та нерозголошення комерційної таємниці та іншої конфіденційної інформації АТ «Укрзалізниця» (пункт 5.2. Положення).
Перелік відомостей, що становлять комерційну таємницю та іншу конфіденційну інформацію АТ «Укрзалізниця», затверджується рішенням правління та вводиться в дію в установленому у Товаристві порядку, відповідно до рішення Комісії з визначення переліку відомостей, що становлять комерційну таємницю та іншу конфіденційну інформацію АТ «Укрзалізниця». Перелік є невід`ємною частиною цього положення (додаток 1) та перебуває у постійному відкритому доступі для працівників товариства. (пункт 2.2 Положення).
Згідно з пунктом 1.4. розділу 1 Переліку відомостей, що становлять комерційну таємницю та іншу конфіденційну інформацію АТ «Укрзалізниця», протоколи засідань правління АТ «Укрзалізниця» складають комерційну таємницю. До іншої конфіденційної інформації відносяться відомості про нарахування та виплату заробітної плати (пункт 2.1.6 розділу 2 Переліку).
Згідно з пунктом 1 Розділу VII Кодексу етики АТ «Укрзалізниця» співробітникам забороняється розголошувати персональні дані фізичних осіб, конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, визначену законодавством та документами Товариства. Будь-яка інформація про діяльність товариства , що не була оприлюднена та не є відкритою відповідно до законодавства України, вважається інформацією з обмеженим доступом. Співробітники не повинні використовувати будь-які відомості про внутрішні процеси, будь-яку інформацію, одержану в процесі роботи, з метою отримання особистої вигоди чи завдання шкоди Товариству.
Співробітники повинні уникати ситуацій, коли їхні приватні інтереси стикаються з інтересами Товариства, ділових партнерів чи інших осіб. У конфліктних ситуаціях інтересам Товариства не повинна бути завдана шкода. Це жодним чином не впливає на суміщення кар`єри та сімейного життя. Про настання будь-яких конфліктів інтересів або ризик їхнього настання співробітник повинен негайно повідомити керівника Комплаєнс – офісу та керівника підрозділу економічної та інформаційної безпеки, або іншу уповноважену Товариством особу (пункт 2 розділу VII Кодексу етики АТ «Укрзалізниця»).
Наведене вище свідчить, що положення VII Кодексу етики АТ «Укрзалізниця» не містить чіткого визначення поняття приватного інтересу та конфлікту інтересів.
Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, що треба розуміти так: кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
Захист трудових прав громадян в частині оплати праці врегульований Главою VII Кодексу законів про працю України.
При цьому варто брати до уваги можливість використання особою службових повноважень при захисті своїх прав (видання документів, які були підставою для звернення до суду чи задоволення позовних вимог, безпосередня участь у розгляді процесуальних документів з таких питань при здійсненні службових повноважень, видання довіреностей на представлення інтересів юридичною особою) та вплив цих повноважень на ухвалення відповідним органом остаточного рішення.
Отже, сам по собі факт звернення ОСОБА_1 за захистом своїх трудових прав не може вважатися порушенням Кодексу етики АТ «Укрзалізниця» в частині дії в умовах конфлікту інтересів.
Як вбачається із матеріалів справи, Актом службової перевірки від 13 травня 2021 року № ЦЦБ-7/22 КІ встановлено, що в судових справах № 234/4868/18 та № 234/520/21 ОСОБА_1 є стягувачем, а АТ «Укрзалізниця» боржником та зобов`язаною стороною.
Перевіряючи обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що сам факт звернення ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі з підприємства, з яким позивач перебуває в трудових відносинах, не зумовлює конфлікту приватних інтересів з інтересами юридичної особи на стадії виконання рішення, оскільки такий конфлікт в даній конкретній ситуації, виникає лише за умови, якщо позивач, перебуваючи на посаді начальника відділу претензійно-позовної роботи та представництва в судах юридичної служби регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», надавав правову допомогу АТ «Укрзалізниця», діючи на підставі довіреності, договору про надання правничої допомоги і свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, мав доступ та/або отримав інформацію, яку використав або міг використати проти такої особи.
При цьому суд першої інстанції дійшов обгрутнтованого висновку про те, що надання 10 березня 2021 року Чаруковським Р.В. до матеріалів справи № 234/4868/18 копію локального акту внутрішнього регулювання АТ «Укрзалізниця» («Алгоритму погашення заборгованості з виплати заробітної плати працівникам ДП «Донецька залізниця», що є додатком 5 до протоколу № 32 засідання правління ПАТ «Укрзалізниця», затвердженого рішенням правління ПАТ «Укрзалізниця» від 30 червня 2016 року), не є розголошенням відомостей, котрі становлять комерційну таємницю АТ «Укрзалізниця», оскільки зміст алгоритму погашення заборгованості з виплати заробітної плати розміщений на офіційному сайті АТ «Укрзалізниця» 16 червня 2016 року в розділі «Прес-центр - Новини – Укрзалізниця розпочала виплачувати заборгованість із заробітної плати працівникам регіональної філії «Донецька залізниця», які перейшли з ДП «Донецька залізниця» www.uz.gov.ua/press_centr/latest_news/430163.
На підставі наведеного вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за невиконання пунктів 2.1.16 та 2.2 посадової інструкції начальника відділу претензійно-позовної роботи та представництва в судах юридичної служби регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» в частині дотримання вимог Положення про комерційну таємницю та іншу конфіденційну інформацію АТ «Укрзалізниця», зобов`язання не допускати розголошення або втрату відомостей, які містять інформацію з обмеженим доступом, та які стали відомі у зв`язку з виконанням своїх посадових обов`язків, зокрема відомостей, що становлять службову інформацію та комерційну таємницю у зв`язку з чим наказ директора виконавчого регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 10 червня 2021 року № 28 про оголошення догани ОСОБА_1 підлягає скасуванню.
Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.
Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 08 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 10 червня 2025 року. 

Головуючий:  
              
Судді: