Дата документу 12.08.2025 Справа № 334/2223/25

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 334/2223/25
Провадження №22-ц/807/1315/25
Головуючий в 1-й інстанції – Баруліна Т.Є.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року                                                         місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С.В.	
суддів:	Полякова О.З., Трофимової Д.А.,	
секретар	Остащенко О.В.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2025 року, постановлену у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 19 травня 2025 року) у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНСТАР», стягувач: Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський ВДВС у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), про заміну сторони у виконавчому провадження,- 

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року, через систему «Електронний суд», представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІНСТАР» звернувся до суду міста Запоріжжя із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса №6320 вчиненого 12.08.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.П. Заяву обґрунтував тим, що в провадженні Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 76191665, боржник - ОСОБА_1 , з виконання виконавчого напису №6320, який був вчинений 12.08.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.П. на копії іпотечного договору від 03.07.2023 року, який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горбашко М.В. та зареєстрованого в реєстрі за №810. 14.11.2024 між Акціонерним товариством «Міжнародний резервний банк», який є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Дорічний банк Сбербанку росії» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІНСТАР» був укладений Договір про відступлення прав вимоги № GL18N1126568/1 від 14.11.2024, посвідчений Черленюх Л.В., приватним нотаріусом Київського МНО, реєстр. №559 за якими Банк відступив Новому кредитору права вимоги Банку до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «АРХІГРАД-БУД», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - надалі за текстом - «Боржник/и» за такими договорами: Договір про відкриття кредитної лінії № 14-Н/13/08/КЛ-КБ від 03.07.2013 зі змінами; Іпотечний договір від 03.07.2013, посвідчений Горбашко М.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 03.07.2013 року та зареєстровано в реєстрі за №810; Договір поруки № 14-Н/13/08/КЛ-КБ/1п від 03.07.2013 року. У зв`язку з вищевикладеним заявник просив суд замінити сторону стягувача Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІНСТАР» у виконавчому провадженні № 76191665, що перебуває в провадженні Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з виконання виконавчого напису №6320, який був вчинений 12.08.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.П. на копії іпотечного договору від 03.07.2023 року, який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горбашко М.В. та зареєстрованого в реєстрі за №810.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2025 року, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІНСТАР», боржник ОСОБА_1 , стягувач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК», заінтересована особа Дніпровський відділ ДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про заміну сторони виконавчого провадження – задоволено.
Замінено стягувача Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк», код ЄДРПОУ: 25959784 на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІНСТАР», місцезнаходження: 04073, місто Київ, вул. Скляренка Семена, будинок 1, офіс 2, ідентифікаційний код: 44630056 у виконавчому провадженні №76191665, що перебуває в провадженні Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з виконання виконавчого напису №6320, який було вчинено 12.08.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.П.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду та закрити провадження у справі. 

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції безпідставно відмов у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, враховуючи, що в справі між тими ж сторонами про той самий предмет вже було ухвалено рішення.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Вінстар» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положенням ч. 1 п. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу – без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.08.2014 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною, вчинено виконавчий напис за №6320, яким запропоновано звернути стягнення на житловий будинок літ. Н, загальною площею 967,6 (дев`ятсот шістдесят сім цілих і шість десятих) кв.м., жилою площею 303,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , земельну ділянку (кадастровий номер 2310100000:04:041:0062), площею 0,0748 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно, передане в іпотеку за Іпотечним договором від 03.07.2013 року, який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горбашко М.В. та зареєстрований в реєстрі за № 810 в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором про відкриття кредитної лінії № 14-Н/13/08/КЛ-КБ. Сума, що підлягає стягненню 4 568 927, 99 грн.

Згідно Постанови головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 03.10.2024 року про відкриття виконавчого провадження ВП 76191665, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №6320, виданим 12.08.2014 року.

Заявою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.05.2025 року підтверджено факт того, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 76191665 з виконання виконавчого напису № 6320 від 12.08.2014 р. виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною де боржником є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а стягувачем - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК».

14.11.2024 року між Акціонерним товариством «Міжнародний резервний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІНСТАР» був укладений Договір про відступлення прав вимоги № GL18N1126568/1 від 14.11.2024, посвідчений Черленюх Л.В., приватним нотаріусом Київського МНО, реєстр. № 559.

Відповідно до п.1. Договору про відступлення прав вимоги Договору № 1 Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Документ сформований в системі «Електронний суд» 20.03.2025 3 Банку до позичальників, дебіторів, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом – Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), генеральними договорами на здійснення кредитних операцій, договорами про відкриття рахунку, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії, договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами), договорами застави договорами банківських рахунків, договорів на розрахунково-касове обслуговування, договорів обслуговування зарплатних проектів, договорами на відкриття рахунків в цінних паперах тощо, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом – «Основні договори», надалі за текстом – Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Згідно копії Акту прийому-передачі до договору №№ GL18N1126568/1 від 14.11.2024 року, АТ «Міжнародний резервний банк» відступив ТОВ «Фінансова компанія «ВІНСТАР» права вимоги Банку до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «АРХІГРАД-БУД», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - надалі за текстом - «Боржник/и» за такими договорами: - Договір про відкриття кредитної лінії № 14-Н/13/08/КЛ-КБ від 03.07.2013 зі змінами; - Іпотечний договір від 03.07.2013, посвідчений Горбашко М.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 03.07.2013 року та зареєстровано в реєстрі за № 810; - Договір поруки № 14-Н/13/08/КЛ-КБ/1п від 03.07.2013 року.

Враховуючи вищевикладене, станом на сьогодні до ТОВ «Фінансова компанія «ВІНСТАР» перейшло право вимоги до боржника - ОСОБА_1 за виконавчим написом нотаріуса №6320, який було вчинено 12.08.2014 року.

На підставі викладеного, згідно ст. 442 ЦПК України та ст. 512 ЦК України, суд першої інстанції вважав за необхідне заяву ТОВ «Фінансова компанія «ВІНСТАР» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити, змінивши стягувача з АТ «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК», (код ЄДРПОУ: 25959784) на ТОВ «Фінансова компанія «ВІНСТАР» (код ЄДРПОУ 44630056) у виконавчому провадженні №76191665.

З вказаними висновками суду першої інстанції, погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 512 Цивільного кодексу України визначено, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Встановивши, що до ТОВ «Фінансова компанія «ВІНСТАР» перейшло право вимоги до боржника - ОСОБА_1 за виконавчим написом нотаріуса №6320, який було вчинено 12.08.2014 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

       Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу порушення процесуального законодавства при розгляді заяви, а саме щодо безпідставної відмови у закритті провадження у справі, слід зазначити наступне.

       У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

       Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

       Виконання судового рішення є невід`ємною та заключною частиною судового процесу, яка поєднана з попередніми частинами єдиною та основною метою всього судочинства, яке полягає в захисті прав і охоронюваних законом інтересів осіб.

       Розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), є виконанням судових рішень як заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав.

       До процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, належить звернення судових рішень до виконання, виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, мирова угода в процесі виконання, відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання, зупинення виконання судового рішення, тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу, оголошення розшуку боржника або дитини, привід боржника, вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, заміна сторони виконавчого провадження, визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, поворот виконання рішення, постанови (розділ VІ ЦПК України).

       Розгляд таких процесуальних питань не є окремим видом судового провадження, а є виконанням судових рішень як заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав.

       Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

       Отже, заміна сторони виконавчого провадження є процесуальним питанням, пов`язаним з виконанням судових рішень (стаття 442 розділу VI ЦПК України).

       Пункт 3 частини першої статті 255 ЦПК України визначає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

       Водночас, пунктом 4 частини першої статті 257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

       Ці підстави спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який уже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

       Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

       Разом із тим, як вже було зазначено вище, розділ VI ЦПК України регулює розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), і розгляд таких процесуальних питань не є окремим видом судового провадження, а є виконанням судових рішень.

       Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 листопада 2024 року у справі № 186/871/14-ц (провадження № 14-97цс24) виснувала, що розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, у тому числі і заміна стягувача у виконавчому провадженні, і видача дубліката виконавчого документа, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане в порядку, передбаченому законом. Тому державний / приватний виконавець чи заявник має право звертатися до суду з відповідним поданням, заявою, направленими на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення, стільки раз, скільки це необхідно, аби виконати судове рішення (за винятком випадків, передбачених статтею 44 ЦПК України).

       З огляду на викладене, повторний розгляд тотожного питання пов`язаного з виконання судового рішення не є підставою для закриття провадження у справі.

       Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

       Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

       Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

       Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

       Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

       Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

       Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

       З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 14 серпня 2025 року.

Судді:                                                                        С. В. Кухар

О.З. Поляков

Д.А. Трофимова