Дата документу 17.06.2025 Справа № 331/3515/24

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 331/3515/24         Головуючий у І інстанції: Скользнєва Н.Г.
Провадження № 22-ц/807/1122/25         Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року         м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого:         Полякова О.З.,
суддів:         Кочеткової І.В.,
        Подліянової Г.С.,
секретар: Остащенко О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Сердюка Романа Вікторовича на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2025 року про виправлення описки в ухвалі Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 11 жовтня 2024 року про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И Л А:        

У червні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики, інфляційні втрати та 3% річних в розмірі 487178,59 грн.
У жовтні 2024 року сторони звернулися до суду клопотанням про затвердження мирової угоди, відповідно до якої ОСОБА_1 (Сторона-2) визнає заявлені ОСОБА_2 (Сторона 1) вимоги в розмірі 497050,39 гривень в повному обсязі та зобов`язується оплатити Стороні-1 суму боргу в розмірі 497050,39 грн, відповідно до такого графіку погашення заборгованості: 
сума платежу, грн        гранична дата платежу
248525,19         01.03.2025
248525,20         01.08.2025
Загалом: 497050,39 грн (п. 1) .      
З дати затвердження цієї мирової угоди судом за умови її виконання Стороною-2 припиняються зобов`язання Сторони-2, що можуть виникнути внаслідок порушення Стороною-2 своїх зобов`язань за договором позики від 18.09.2021 зі сплати передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України сум річних та інфляційних втрат, які не заявлялися Стороною-1 під час звернення до суду з позовною заявою, але виникнуть станом на дату остаточного повернення суми боргу (п. 2).
Сплата грошових коштів у відповідності до п. 1 цієї мирової угоди здійснюється шляхом їх перерахування на рахунок Сторони-1 за такими реквізитами:        
Номер рахунку НОМЕР_1 
Найменування банку отримувача ПАТ КБ «Приватбанк» м. Запоріжжя
МФО банку отримувача 305299
РНОКПП отримувача 2466617572
Призначення платежу Виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі №331/3515/24
або передачею готівки в межах м. Запоріжжя, підтвердженням чого буде виписана власноруч Стороною-1 та надана Стороні-2 розписка про отримання грошових коштів.
Сторони заявляють, що у випадку належного виконання цієї мирової угоди не матимуть жодних майнових претензій одна до одної з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї мирової угоди (п. 4).
Сторони цієї Мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї Мирової угоди, діють свідомо, добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз, за взаємною згодою і попередньою домовленістю. Мирова угода не є фіктивною чи удаваною, а наміри Сторін відповідають змісту зобов`язань, визначених цією Мировою угодою (п. 5)
Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави (п. 6).
Мирова угода вважається укладеною з дати її підписання Сторонами, набирає чинності з дати набуття законної сили ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про її затвердження та діє до її повного та належного виконання Сторонами (п. 7).
Сторони визнають, що ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про затвердження цієї Мирової Угоди відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» має силу виконавчого документа та може бути пред`явлена Стороною-1 до Державної виконавчої служби (приватного виконавця) для примусового виконання для стягнення прострочених до оплати сум, в якому
- Стягувач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ,
- Боржник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .(п. 8)
Сторони підтверджують, що:
- усі викладені умови цієї Мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у тексті цієї Мирової угоди. Наслідки затвердження цієї Мирової угоди, передбачені ст.ст. 207, 208 Цивільного процесуального кодексу України Сторонам відомі;
- представники Сторін, які підписали цю Мирову угоду, уповноважені на ії підписання/укладання (п. 9).
Мирова угода складена українською мовою у 3-х примірниках, що мають рівну юридичну силу, по одному для кожної зі Сторін, третій для подання до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі 331/3515/24 і набуває чинності з дати набрання законної сили ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про її затвердження (п. 10).
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2024 року затверджена мирова угода, укладена позивачем у справі ОСОБА_2 (Сторона 1) - з однієї сторони, та відповідачем у справі ОСОБА_1 (Сторона-2), з іншої сторони, про таке.
1. Відповідач ОСОБА_1 визнає заявлені Позивачем ОСОБА_2 вимоги в розмірі 497050,39 гривень в повному обсязі та зобов`язується оплатити Стороні-1 суму боргу в розмірі 497050,39 грн., відповідно до наступного графіку погашення заборгованості:
Сума платежу, грн         Гранична дата платежу
248525,19         01.03.2025
248525,20         01.08.2025
Загалом: 497050,39 грн.        
2. З дати затвердження цієї мирової угоди судом за умови її виконання Стороною 2 припиняються зобов`язання Сторони 2, що можуть виникнути внаслідок порушення Стороною 2 своїх зобов`язань за договором позики від 18.09.2021 р. по сплаті передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України сум річних та інфляційних втрат, які не заявлялися Стороною 1 під час звернення до суду з позовною заявою, але виникнуть станом на дату остаточного повернення суми боргу.;
3. Сплата грошових коштів у відповідності до п. 1 цієї мирової угоди здійснюється шляхом їх перерахування на рахунок Сторони-1 за наступними реквізитами:        
Номер рахунку НОМЕР_1 
Найменування банку отримувача ПАТ КБ «Приватбанк» м. Запоріжжя
МФО банку отримувача 305299
РНОКПП отримувача 2466617572
Призначення платежу Виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі №331/3515/24
або передачею готівки в межах м. Запоріжжя, підтвердженням чого буде виписана власноруч Стороною 1 та надана Стороні 2 розписка про отримання грошових коштів.
4. Сторони заявляють, що у випадку належного виконання цієї мирової угоди не матимуть жодних майнових претензій одна до одної з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї мирової угоди.
5. Сторони даної Мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї Мирової угоди, діють свідомо, добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз, за взаємною згодою і попередньою домовленістю. Мирова угода не є фіктивною чи удаваною, а наміри Сторін відповідають змісту зобов`язань, визначених цією Мировою угодою.
6. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.
7. Мирова угода вважається укладеною з дати її підписання Сторонами, набирає чинності з дати набуття законної сили ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про її затвердження та діє до її повного та належного виконання Сторонами.
8. Сторони визнають, що ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про затвердження цієї Мирової Угоди відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» має силу виконавчого документа та може бути пред`явлена Стороною-1 до Державної виконавчої служби (приватного виконавця) для примусового виконання для стягнення прострочених до оплати сум, в якому
- Стягувач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ,
- Боржник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .
9. Сторони підтверджують:
- що всі викладені умови цієї Мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у тексті цієї Мирової угоди. Наслідки затвердження цієї Мирової угоди, передбачені ст.ст. 207, 208 Цивільного процесуального кодексу України Сторонам відомі;
- що представники Сторін, що підписали цю Мирову угоду, уповноважені на ії підписання/укладання.
10. Мирова угода складена українською мовою у 3-х примірниках, що мають рівну юридичну силу, по одному для кожної зі Сторін, третій для подання до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі 331/3515/24 і набуває чинності з дати набрання законної сили ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про її затвердження.
Провадження у справі закрито.
У квітні 2025 року ОСОБА_2 в особі представника – адвоката Швеця Д.І. звернувся до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчому документі.
В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до п.8 мирової угоди Сторони визнали, що ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про затвердження цієї мирової угоди відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» має силу виконавчого документа та може бути пред`явлена позивачем до Державної виконавчої служби (приватного виконавця) для примусового виконання для стягнення прострочених до оплати сум, в якому стягувач – ОСОБА_2 , боржник – ОСОБА_1 . 
Строк, обумовлений сторонами в мировій угоді – до 01.03.2025, проте відповідач сплати боргу не здійснив, у зв`язку з чим виникла необхідність пред`явлення ухвали для примусового виконання до органів виконавчої служби.
Проте, в ухвалі Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2024 року помилково не зазначено, що вказана ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання у визначений строк.
Зазначені описки фактично унеможливлюють виконання судового рішення.
Посилаючись на означені обставини, ОСОБА_2 в особі представника – адвоката Швеця Д.І. просив суд виправити помилку, допущену в ухвалі Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2024 року, зазначивши, що ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання у визначений судом строк.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2025 року задоволено заяву  ОСОБА_2 в особі представника – адвоката Швеця Д.І. про виправлення описки в судовому рішенні.
Виправлено описку, допущену в ухвалі Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 11 жовтня 2024 року у справі № 331/3515/24 (провадження № 2/331/1931/2024), зазначивши, що строк пред`явлення ухвали складає три роки, починаючи з 02 березня 2025 року.
Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду,  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Сердюка Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2025 року, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 жодним чином не був повідомлений судом про подання заяви про виправлення описки та про розгляд відповідного клопотання. 
На думку скаржника, виправлення описки вийшло за межі допустимого змісту описки у розумінні ст.269 ЦПКУкраїни, адже за змістом ухвали від 18 квітня 2025 року, внесене виправлення фактично змінює суть ухвали від 11 жовтня 2024 року.Мирова угода передбачала лише право стягнення простроченої суми. Формулювання строку пред`явлення ухвали до виконання, сторонами в контексті мирової угоди не визначалося, підписами сторін такий зміст не скріплювався.
Крім того, суд не перевірив факту виконання мирової угоди.
У своєму відзиві  ОСОБА_2 в особі представника – адвоката Швеця Д.І. заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, оскаржувану ухвалу – без змін. Зазначає, що підписуючи мирову угоду, сторони могли зазначити тільки те, що вона є виконавчим документом, а суд, постановивши ухвалу з урахуванням того, що вона є виконавчим документом, повинен був проконтролювати наявність обов`язкових реквізитів виконавчого документу, зокрема – зазначення строку пред`явлення до виконання.
У судовому засіданні представник  ОСОБА_2 – адвокат Швець Д.І. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу просив залишити без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 151). Клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.
Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на таке.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до положень частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам оскаржувана ухвала суду не відповідає.
Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Чинне процесуальне законодавство передбачає, що судове рішення повинно бути зрозумілим, точним.
Помилки в тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який прийняв рішення або ухвалу.
Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).
Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер і можуть ускладнити виконання рішення. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, значення дат та строків тощо.
Для наявності підстав для виправлення описки, помилка має відповідати таким критеріям: 1) вона повинна бути технічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо); 2) таку технічну помилку має бути допущено під час складання тексту судового рішення самим судом; 3) помилка повинна бути мимовільною та випадковою, а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 524/1970/21, не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (постанові або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває неточності щодо: встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо); технічних помилок (тобто таких, що виникли в процесі виготовлення тексту рішення). Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть судового рішення.
Колегія суддів зауважує, що виправлення, внесене ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2025 року до ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2024 року про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, фактично змінює суть ухвали про затвердження мирової угоди, оскільки мирова угода, укладена між сторонами та надана суду для затвердження передбачала тільки право стягнення простроченої суми. Формулювання строку пред`явлення ухвали до виконання сторони в мировій угоді не визначали, підписами сторін такий зміст не скріплювався.
Таким чином, виправлення тексту ухвали змінило її суть, що не відповідає положенням ст.269 ЦПК, а також є порушенням ч. 4 ст. 207 ЦПК, відповідно до якої укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди.
Крім того, внісши виправлення до ухвали суду від 11 жовтня 2024 року про затвердження мирової угоди більш як через шість місяців після її постановлення, суд не перевірив факту невиконання самої мирової угоди, адже матеріали справи не містять таких доказів. Означене суперечить положенням ст. 13,  ст. 81 ЦПК Українищодо диспозитивності цивільного судочинства, обов`язку доказування обставин, на які посилаються сторони та подання доків.
За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Сердюка Р.В. заслуговують на увагу, висновок суду про задоволення заяви не відповідає нормам процесуального закону, тому у відповідності до статті 379 ЦПК України ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2025 року слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, - 

У Х В А Л ИЛ А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Сердюка Романа Вікторовича – задовольнити частково. 
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2025 року – скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 26 червня 2025 року.

Головуючий:

Судді: