ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 760/873/24
провадження № 61-6430св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересована особа - Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції,
особа, яка подала касаційну скаргу - військова частина НОМЕР_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Київського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року в складі колегії суддів: Журби С. О., Писаної Т. О., Приходька К. П.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду, у якому просив встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Іванівське Бахмутського району Донецької області.
На обґрунтування заявлених вимог зазначив, що є рідним братом ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Іванівське Бахмутського району Донецької області під час мінометного обстрілу противником, гідно виконуючи свій військовий обов`язок по захисту Батьківщини.
Орган державної реєстрації актів цивільного стану не може зареєструвати факт смерті ОСОБА_2 , оскільки його брат загинув у зоні проведення бойових дій, на території, яка контролюється військами країни-агресора, і здійснити евакуацію його тіла на теперішній час не має можливості. 
Встановлення факту смерті брата необхідно йому для отримання свідоцтва про смерть та забезпечення реалізації належних йому суб`єктивних прав. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року в задоволенні заяви відмовлено.
Суд першої інстанції виходив із того, що заявник не надав достатніх доказів, які б достовірно свідчили про смерть його брата.
Надані суду докази свідчать про те, що брат заявника пропав безвісти у зв`язку із воєнними діями, що може бути підставою для звернення до суду із заявою про оголошення його померлим, а не про встановлення факту його смерті.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким заяву задоволено.
Встановлено факт смерті громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в місті Києві, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Іванівське Бахмутського району Донецької області.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що заявник на підтвердження встановлення факту смерті ОСОБА_2 надав документи, які достеменно встановлюють, що він загинув в означену дату за зазначених обставин, які суд першої інстанції безпідставно не врахував.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У травні 2025 року війська частина НОМЕР_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 08  серпня 2024 року й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Як на підставу касаційного оскарження постанови посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та  порушення норм процесуального права, а саме: суд не врахував висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 10 липня 2024 року в справі № 686/11198/22.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував, що  під час встановлення факту смерті військовослужбовця до участі в справі з  метою захисту інтересів держави підлягають залученню Міністерство оборони України або відповідні військові частини, оскільки визнання в судовому порядку військовослужбовця безвісно відсутнім чи оголошення його померлим є  підставою для виключення його зі списків особового складу військової частини та припинення виплати грошового забезпечення членам його сім`ї. 
Військова частини НОМЕР_1 , де проходив службу ОСОБА_2 , до участі в справі як  заінтересована особа не залучена, тому постанова суду апеляційної інстанції є незаконною.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2025 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
10 липня 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2025 року справу призначено до судового розгляду.
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судами
ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2 .
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01 вересня 2023 року № 249, молодшого сержанта ОСОБА_2 призначено на посаду стрільця-санітара 3 штурмового відділення з штурмового взводу 5 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону.
Згідно з рапортом ТВО командира 5 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону від 14 жовтня 2023 року, 14 жовтня 2023 року, орієнтовно об 03:45-04:04 год, у лісовому масиві поблизу населеного пункту Іванівське противник здійснив мінометний обстріл, внаслідок якого зник безвісти молодший сержант ОСОБА_2 , стрілець-санітар 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 5 штурмової роти НОМЕР_2  штурмового батальйону.
14 жовтня 2023 року командир військової частини НОМЕР_1 видав доповідь № 23106 про зникнення безвісти військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_2 та наказ № 5370 про призначення службового розслідування.
Відповідно до рапортів командира 1 взводу 3 штурмового відділення 3  штурмового взводу 5 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_3 та командира бойової машини 3 взводу 1 штурмового відділення 3 штурмового взводу 5 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_4 від 22 жовтня 2023 року, останні проходили службу разом з  молодшим сержантом ОСОБА_2 . Останній раз бачили ОСОБА_5 14 жовтня 2023 року. У період участі в бойових діях в районі села Іванівське Донецької області, виконуючи бойове завдання, ОСОБА_6 покинув пункт дислокації, а 14 жовтня 2023 року не повернувся до місць дислокації та не вийшов на зв`язок. Надалі  засобами аеророзвідки було зафіксовано тіла захисників без ознак життя, в одному з яких вони точно впізнали побратима, молодшого сержанта ОСОБА_2 
25 жовтня 2023 року складено акт службового розслідування, за результатами якого встановлено, що стрілець-санітар 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 5 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_2 зник безвісти 14 жовтня 2023 року в районі населеного пункту Іванівське Донецької області під час виконання бойового завдання. Причиною зникнення є ймовірне отримання поранень несумісних з  життям в батальйонному районі оборони НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та  інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи  майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і  законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.
Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і  заінтересованих осіб (частини четверта статті 294 ЦПК України).
ЦПК України не визначено осіб, які є заінтересованими у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які суд розглядає в порядку окремого провадження. Водночас до заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість.
Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.
Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави.
Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суд, залежно від мети встановлення юридичного факту, зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи чи органи державної влади можуть бути заінтересовані у вирішенні справи.
Залучення до участі в справі окремого провадження всіх заінтересованих осіб має важливе значення, оскільки допомагає суду уникнути ухвалення незаконного рішення та виключити можливість появи в майбутньому конкуруючого рішення з  іншою заінтересованою особою, а також має на меті повно і всебічно дослідити всі обставини справи.
Вирішуючи питання про те, яка саме заінтересована особа повинна бути притягнута до участі в справі окремого провадження, крім вищезазначеного, слід також враховувати і взаємовідносини із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх інтереси та (або) обов`язки.
При цьому, згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05 лютого 2025  року в справі № 183/4366/24, неправильне визначення заявником заінтересованої особи не є підставою для відмови в задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки заінтересовані особи в окремому провадженні повинні бути залучені до участі у  справі також з  ініціативи суду або можуть вступити у справу з власної ініціативи.
Звертаючись з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року, військова частина НОМЕР_1 , яка не була залучена до участі в справі, посилалась на те, що суд апеляційної інстанції вирішив питання про права, інтереси та обов`язки військової частини, оскільки встановлення юридичного факту смерті військовослужбовця є підставою для виключення його зі списків особового складу військової частини та припинення виплати членам його сім`ї грошового забезпечення.
Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення.
Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884.
Так, відповідно до пункту 6 Порядку (у редакції, чинній на час пред`явлення заяви до суду та розгляду справи судами) виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.
Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у  полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх  в  установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).
Отже, встановлення в судовому порядку юридичного факту смерті військовослужбовця є підставою для виключення його зі списків особового складу військової частини та припинення виплати членам його сім`ї грошового забезпечення.
Відповідно суду, залежно від установлених обставин, необхідно залучати до  участі в таких справах Міністерство оборони України або відповідні військові частини з метою захисту інтересів держави. Подібний висновок зроблений  Верховним Судом у постанові від 10 липня 2024 року в справі № 686/11198/22, на яку посилається й скаржник в касаційній скарзі.
Проте суд апеляційної інстанції на наведене уваги не звернув, не вирішив питання про залучення до участі в справі всіх заінтересованих осіб, внаслідок чого дійшов до передчасного висновку про задоволення заяви. 
Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є  також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у  касаційній скарзі, що  унеможливило встановлення фактичних обставин, які  мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, якщо суд не дослідив зібрані у справи докази.
З огляду на викладене, оскільки допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права унеможливили ухвалення законного та  обґрунтованого судового рішення по суті розгляду спору, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови апеляційного суду та передачі справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
При новому розгляді суду належить врахувати вищенаведене, визначитися з  учасниками справи, звернути увагу на висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 28 лютого 2024 року в справі № 506/358/22, від 02 квітня 2025 року в справі № 753/11685/24 у подібних правовідносинах, та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.
Щодо судових витрат
Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, а передає справу на новий розгляд, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року скасувати, справити направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її  ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                   М. Є. Червинська
Судді:                                                                                               А. Ю. Зайцев
                                                                        Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов