Номер провадження: 33/813/1610/25
Номер справи місцевого суду: 521/7208/25 
Головуючий у першій інстанції Леонов О.С. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Главацького Юрія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 по адміністративному правопорушенню передбаченому ст. 124 КУпАП на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 01 липня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , -
В С Т А Н О В И В:
Короткий виклад обставин справи
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 307532 від 21.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , 21.04.2025 року о 14 год. 20 хвилин, в м. Одесі, по вул. Дальницій, 23/4, керуючи транспортним засобом Mazda 3, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконалась, що це буде безпечно, не звернулась за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом BMW Х2, державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушила п. 10.9 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. 
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Главацький Ю.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 01 липня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Разом з апеляційною скаргою заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, в обґрунтування якого зазначав, що копію повного тексту постанови не отримували, про ухвалену постанову дізнались лише 09.07.2025 року з ЄДРСР.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що до матеріалів справи не додано жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження позиції інспектора патрульної поліції Пупундюк І. В., викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№307532 від 21.04.2025 року, а в якості доказів було додано лише складену інспектором патрульної поліції схему місця ДТП та письмові пояснення ОСОБА_2 , та іншого учасника ДТП - ОСОБА_3 , який є зацікавленою особою, що вимагає критичного ставлення до його пояснень. 
Вважли, що наявними в матеріалах доказами не можливо встановити поза розумним сумнівом наявність вини ОСОБА_1 , у вчиненні ДТП.
Захисник посилається на судову практику ЄСПЛ та ст. 62 Конституції України, стверджуючи, що наявні в матеріалах докази не дозволяють встановити вину ОСОБА_1 поза розумним сумнівом. Будь-які сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.
Захисник зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, що робить висновок особи, яка склала протокол, необґрунтованим, суб`єктивним та таким, що суперечить нормативним актам.

Явка в судове засідання 
Сторони були сповіщені належним чином про час, дату та місце судового засідання, до судового засідання надіслали заяву в якій зазначали, про не можливість адвоката з`явитися в судове засідання, просили розглядати справу без участі.
Крім того, адвокатом Главацьким Ю.А. було заявлено клопотання про закриття провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.
Позиція апеляційного суду
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухав пояснення сторін та представників сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Щодо строку на апеляційне оскарження постанови суду.
Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Оскаржувана постанова Хаджибейського районного суду м. Одеси була ухвалена 01 липня 2025 року. Матеріали справи не містять відомостей про направлення ОСОБА_1 та її представнику копії постанови. Про існування постанови стороні захисту стало відомо лише 09.07.2025 року з ЄДРСР.
Враховуючи, що у межах строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 та її захиснику не була направлена копія постанови, з метою забезпечення права учасників справи на доступ до правосуддя та перегляд справи судом вищого рівня, що є складовою права на справедливий суд, апеляційний суд, вважає можливим поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови від 01.07.2025 стосовно ОСОБА_1 ..
Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 10.9 Правил дорожнього руху визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Отже, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1№ 307532 від 21.04.2025 року;
- схемою місця ДТП ;
- письмовими поясненнями учасників ДТП.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ст. 124 КУпАП, такий висновок підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи і не спростовується доводами апеляційної скарги.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 307532 від 21.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , 21.04.2025 року о 14 год. 20 хвилин, в м. Одесі, по вул. Дальницій, 23/4, керуючи транспортним засобом Mazda 3, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконалась, що це буде безпечно, не звернулась за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом BMW Х2, державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушила п. 10.9 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, відповідальність за, що передбачена ст.124 КУпАП.
До протоколу поліцейськими додано: схема місяця ДТП, пояснення учасників ДТП.
Зі схеми ДТП, яка додана до матеріалів справи, убачається, що вона містить інформацію про графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, відображення транспортних засобів, причетних до ДТП, їх напрямки руху), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено ідентифікаційні дані транспортних засобів та містить інформацію про місце зіткнення транспортний засобів. Вказана схема підписана обома учасниками ДТП без зауважень (а.с. 3). Сторони не заперечували складеній схемі.
Письмовими поясненнями ОСОБА_1 встановлено, що вона виїжджала з парковки Нової Пошти №3 по вул. Дальніцькій 23/4, перед тим впевнилась, що не має машин, дивлячись у дзеркало, але коли почала здавати назад несподівано з`явилась БМВ Х2, яка виїжджала і вона не встигла загальмувати і заднім бампером пошкодила праву передню частину ТЗ , медичної допомоги не потребувала..
Письмовими поясненнями ОСОБА_4 встановлено, що приїхав за посилкою на Нову Пошту за адресою Дальницька 23/4. Забрав посилку, виїхав з паркувального місця і поїхав на виїзд. У певний момент автомобіль Мазда 3 номер НОМЕР_1 почав рухатись заднім ходом, не переконавшись у безпеці маневру. В результаті цього сталося зіткнення. Останній намагався запобігти зіткненню нажавши на сігнал три рази. Зазначав, що діяв відповідно до ПДР, зіткнення сталось по вині іншої сторони. Медичної допомоги не потребував.
Вказані вище докази, узгоджуються між собою у зв`язку з чим апеляційний суд вважає об`єктивно встановленим той факт, що водій ОСОБА_1 в порушення вимог ПДР України, а саме під час руху транспортного засобу Мазда 3 р.н. НОМЕР_1 заднім ходом водій створив перешкоду водію автомобілю БМВ Х2 р.н. НОМЕР_2 , внаслідок чого скоїв зіткнення з останнім автомобілем під керуванням ОСОБА_3 ..
Доводи апеляційної скарги, що до матеріалів справи не додано жодних належних, допустимих та достовірних доказів, апеляційний суд вважає такі доводи є необґрунтованими з огляду на те, що сторона захисту не спростовує належним чином наявні докази у справі, клопотань щодо проведення судових експертиз, витребування інформації, тощо, ні в суді першої інстанції ні під час апеляційного перегляду справи не заявляє, а за дослідженими матеріалами справи не встановлено перешкод у надбанні таких доказів в обґрунтування позиції сторони захисту.
Доводи апеляційної скарги, щодо критичності письмових пояснень ОСОБА_3 , який є зацікавленою особою, апеляційний суд вважає не слушними, адже в сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами такі пояснення узгоджуються в повному обсязі, а такі доводи необґрунтовані належним чином.
Твердження, що наявними в матеріалах доказами не можливо встановити поза розумним сумнівом наявність вини ОСОБА_1 , у вчиненні ДТП з посиланнями на судову практику ЄСПЛ та ст. 62 Конституції України, апеляційний суд також вважає не слушними та на підставі вищедосліджених доказів, приходить висновку, що такі доводи апеляційної скарги є лише припущеннями.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, що робить висновок особи, яка склала протокол, необґрунтованим, суб`єктивним та таким, що суперечить нормативним актам, на думку апеляційного суду не доведено належними доказами, а саме в матеріалах справи відсутні докази оскарження дій поліцейських у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд під час апеляційного перегляду справи встановив факт відсутності обставин для скасування оскаржуваної постанови.
Інших переконливих доводів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Що стосується клопотання ОСОБА_5 , про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених  ст. 124  цього Кодексу, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що ст. 38 КУпАП передбачає певний строк, протягом якого може бути накладене на особу адміністративне стягнення, тобто у разі закінчення встановленого цією нормою закону строку, на особу не може бути накладене саме адміністративне стягнення.
Так, із аналізу змісту вищезазначених норм, вбачається, що вони пов`язанні саме із фактом визнання особи винуватою, та як наслідок накладенням на таку особу стягнення, зокрема під час судового розгляду в суді першої інстанції. У подальшому, мова йде лише про перегляд судового рішення в порядку апеляційного провадження.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що з урахуванням того факту, що в даній справі, станом на день винесення постанови судом першої інстанції відносно ОСОБА_1 , визначені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки не минули, а тому відсутні підстави для закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП на стадії апеляційного провадження, за умови, якщо суд апеляційної інстанції визнає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи власноручно підписані пояснення ОСОБА_1 та інші матеріали справи, апеляційний суд вважає, що орган уповноважений на складання матеріалів про адміністративні правопорушення, оформлюючи матеріали ДТП, суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного ДТП є доведеною, а дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП, як вчинення порушення учасником дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, постанова судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та справедливою, тому підстави для її скасування – відсутні.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити ОСОБА_5 строк на оскарження постанови Хаджибейського районного суду м. Одеси від 01 липня 2025 року.
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Апеляційну скаргу Главацького Юрія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 01 липня 2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду                                         В.В. Кострицький