Справа № 378/886/24	 	 	 	Головуючий у 1 інстанції Гришко О.М.	
Провадження № 33/824/831/2025	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Шроль В.Р.	
Категорія ст. 124 КУпАП	 	 	 	 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
25 липня 2025 року                                                           м. Київ 
Суддя Київського апеляційного суду В.Р. Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника на постанову судді                 Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 грудня             2024 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення  у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Стягнуто з ОСОБА_1                в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,
В С Т А Н О В И В:
За постановою 06.10.2024 о 16 год. 00 хв. на АД М-05 Київ-Одеса 130 км., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Порше» д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважною до зміни дорожньої обстановки, не вибрала безпечну швидкість руху, при наближенні небезпеки не вжила заходів аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого скоїла зіткнення з транспортним засобом «Форд» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та транспортним засобом «Ауді» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , яка зупинилась перед пішохідним переходом та по інерції зіткнулась з транспортним засобом «Тойота» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 , яка зупинилась перед пішохідним переходом, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні  пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 2.3-б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху і вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
 
В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисник просять постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що суддя допустив невідповідність висновків фактичним обставинам ДТП та наданим доказам, а також неповноту судового розгляду справи, адже матеріали справи про  адміністративне правопорушення в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема - протокол та схема ДТП, де відображені локалізація ушкоджень транспортних засобів, траєкторії їх руху, розташування автомобілів після дорожньо-транспортної пригоди, а також фактичні обставини, свідчать про дотримання ОСОБА_1 п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, та відсутність причинно-наслідкового зв`язку між її діями, які виразилися у порушенні саме цих пунктів ПДР та наслідками у вигляді настання ДТП, 
 
Вказують, що судом також не було враховано, що встановлені дійсні обставини справи в їхній сукупності та взаємозв`язку, вказують на те, що водій ОСОБА_1 не допустила порушень п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, оскільки вона їхала із дотриманням безпечної швидкості, напрямку руху не змінювала, та не могла об`єктивно передбачити маневр різкого повороту праворуч автомобіля Ford Explorer д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Окрім того, матеріали справи, в сукупності та взаємозв`язку, свідчать про те, що момент виникнення небезпеки для водія Porsche Cayenne ОСОБА_1 , виник одразу після різкого маневру праворуч водія автомобіля Ford Explorer д.н.з. НОМЕР_2  ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , внаслідок таких дій водія ОСОБА_2 , об`єктивно не була спроможна виявити перешкоду у вигляді автомобіля  AudiА6.
 
Зазначають, що як встановлено і підтверджується матеріалами справи, водій автомобіля Ford Explorer д.н.з. НОМЕР_2  ОСОБА_2 , перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, здійснив різкий раптовий виїзд праворуч,              не залишаючи можливості ОСОБА_1 для належного гальмування, та вона, як водій об`єктивно не спроможна була виявити перешкоду.
 
Окрім того, зазначають, що суд першої інстанції неналежним чином оцінив висновок експерта, за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №11-1/24 від 12.11.2024 року, складеного експертом Григор`євим О.І. , та наданим судді стороною захисту, оскільки даний висновок є беззаперечним доказом на підтвердження відсутності в діях водія автомобіля Porsche Cayenne  д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушень вимог п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, та засвідчує факт відсутності  в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
 
Також, зазначають, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права в частині накладення адміністративного стягнення,              а саме вимоги ст.ст. 23,24,33,34 КУпАП, принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, визначений ч. 2 ст.61 Конституції України, та не врахував конкретних особливостей та обставин справи, характеру правопорушення, ступеню здійснення винною особою протиправного наміру, вини, способу життя, не враховано особу ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності вперше, має на утриманні малолітню доньку, для задоволення потреб якої, нею також використовується транспортний засіб, що у свою чергу порушить життєво необхідні потреби в першу чергу дитини. Крім того, ОСОБА_1 офіційно працює, та використовує автомобіль в робочих цілях.
 
На апеляційну скаргу представник потерпілої ОСОБА_3 - адвокат Балицький Т.М. подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, представників потерпілих , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
 
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
 
 Як пояснила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вона рухалась по автодорозі у лівій смузі руху позаду автомобіля «Форд», який несподівано перелаштувався у полосу праворуч, а вона, не встигши зреагувати, в`їхала у нерухомий автомобіль Ауді, який перебував попереду у її смузі руху та зачепила автомобіль Форд».
 
Відповідно до вимог п.2.3-б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
 
         Відповідно до вимог п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, що б мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
 
         Виходячи із пояснень ОСОБА_1 , схеми дорожньо-транспортної пригоди, вважаю, що суддя дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 порушень вимог п.2.3-б,12.1 ПДР, оскільки вона не була уважною, не  стежила за дорожньою обстановкою, належним чином не відреагувала на її зміну, не обрала безпечної швидкості, внаслідок чого  втратила змогу постійно контролювати рух автомобіля і безпечно керувати ним, що призвело до зіткнення її автомобіля з перешкодами у вигляді автомобілів Форд та Ауді.
 
         Доводи апеляційної скарги про те, що висновок  судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, проведеної за клопотанням сторони захисту, спростовує наявність у діях водія ОСОБА_1 порушення вимог п.12.1 ПДР, є безпідставним, оскільки таких даних експертне дослідження не містить.
 
         У той же час, твердження апеляційної скарги про те, що висновок судді про наявність у діях ОСОБА_1 порушення вимог п.12.3 ПДР , на матеріалах справи про адміністративне правопорушення не ґрунтується, є слушними.
 
         Згідно з вимогами п.12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
         Докази ( висновки автотехнічної експертизи тощо)  про те, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Порше, могла об`єктивно виявити перешкоду у вигляді автомобіля Форд, який, гальмуючи, несподівано здійснив маневр перестроювання праворуч  та у вигляді автомобіля Ауді, який несподівано виявився на її смузі руху, а вона мала можливість уникнути зіткнення з транспортними засобами шляхом зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, у справі відсутні. 
         Крім того, слід погодитися з висновком судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, проведеної за клопотанням сторони захисту, у частині  відсутності у ОСОБА_1 технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Ауді.
З огляду на наведене, вважаю, що  є доведеним та обставина, що  ОСОБА_1   своїми діями порушила вимоги п.п.2.3-б,12.1 ПДР і зазначені порушення перебувають у прямому причинному зв`язку з наставшими наслідками у вигляді механічних пошкоджень транспортних засобів, тобто у її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП.
 
Твердження апеляційної скарги про те, що причиною ДТП стало несподіване перестроювання автомобіля Форд у смугу руху праворуч з матеріалами справи про адміністративне правопорушення не узгоджується.
 
Також є необґрунтованими твердження апеляційної скарги про те, що суддею допущена неповнота судового розгляду, оскільки відхилення заявлених стороною захисту клопотань не свідчить про те, що залишилися недослідженими обставини, які мали істотне значення для ухвалення судового рішення.
 
У той же час  вважаю, що зазначення у апеляційній скарзі про безпідставне обрання ОСОБА_1   найсуворішого адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 місяців , передбаченого санкцією ст.. 124 КУпАП,  є обґрунтованим.
 
Частиною 2 ст.30 КУпАП передбачено, що позбавлення наданого данному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
 
У  дорожній обстановці, у якій мало місце недотримання ОСОБА_1 вимог п.п.2.3-б,12.1 ПДР, відсутні підстави вважати, що  нею допущене грубе порушення порядку користування правом керування транспортним засобом, а наслідки, що настали у виді пошкодження низки транспортних засобів і ускладнення руху автодорогою міжнародного значення  не є обставинами, які можуть бути визнані, в силу вимог ст..35 КУпАП, такими, що обтяжують її відповідальність.
 
За таких обставин постанова підлягає зміні шляхом виключення з неї посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п.12.3 ПДР та пом`якшення призначеного адміністративного стягнення до штрафу. 
 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника задовольнити частково.
Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 змінити.
Виключити з постанови посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п.12.3 ПДР.
Призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення пом`якшити до штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В іншій частині постанову залишити без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                             В. Р. Шроль