Унікальний номер справи 758/11190/24
Номер апеляційного провадження 33/824/3239/2025
Суддя суду першої інстанції Н.М.Ларіонова 
Суддя у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
 
Постанова
Іменем    України
 
10 липня 2025  року                                                                                                 місто Київ
 
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Поливач Л.Д., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Біотрейдінвест», до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Пасіченко Карини Павліни на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2024 року,
 
у с т а н о в и в :
 
Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 048 566,16 грн., що становить 100 відсотків вартості товару; стягнуто з ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Пасіченко К.П., звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить вказану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Разом з апеляційною скаргою захисником ОСОБА_1 - адвокатом Пасіченко К.П. подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що первинно ОСОБА_1 звернулась до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва з апеляційною скаргою засобами поштового зв`язку 02.01.2025, що підтверджується копіями фіскальних чеків. При цьому текст оскаржуваної постанови отримано ОСОБА_1 23.12.2024, що підтверджується копією конверта поштового відправлення № 0610216820579 та інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» про дату вручення листа. Отже, на думку апелянта, нею отримана постанова поза межами десятиденного строку, який встановлений для оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 06.12.2024.
Постановою Київського апеляційного суду від 17.02.2025 у даній справі відмовлено   ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2024 року.
  
Апелянт зауважує, що Київський апеляційний суд під час прийняття рішення про відмову ОСОБА_1 у поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва не врахував наступне.
З трекінга офіційного сайту АТ «Укрпошта» вбачається, що лист за № 0610216820579 в якому міститься оскаржувана постанова суду першої інстанції відправлена апелянту працівниками Подільського районного суду м. Києва поштовим засобом зв`язку 19.12.2024, вже поза межами строку на її оскарження, та навіть після того, як постанова судді суду першої інстанції набрала законної сили.
Фактично ОСОБА_1 отримала оскаржувану постанову поштовим засобом зв`язку 23.12.2024, та тільки після отримання тексту постанови, яка містить обґрунтування визнання апелянта винним у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України, вона розпочала підготовку написання та подання апеляційної скарги.
Як підтверджується відповіддю № 7309601 від 21.02.2025 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, ОСОБА_1 зареєструвала електронний кабінет 27.12.2024. 
З інформації, що міститься в Електронному кабінеті ЄСІТС по даній справі  вбачається, що постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 06.12.2024 була завантажена в систему лише 17.12.2024 о 12:22 і в той же день набрала законної сили. 
Отже, на думку апелянта, враховуючи, що постанова судді Подільського районного суду м. Києва датована 06.12.2024, то апеляційна скарга на неї  повинна бути подана до 16.12.2024 включно, однак її текст завантажений в систему лише 17.12.2024.
Окрім того, захисник ОСОБА_1 зауважує, що електронна пошта «   ІНФОРМАЦІЯ_2 » не належить її довірительці, більш того, останній невідомо на якій підставі дана електронна пошта ототожнюється з нею, і чому відправка листа на непідтверджену електронну пошту є належним врученням особі судового рішення.
Також зазначає, що ОСОБА_1 були неодноразово подані апеляційні скарги, але Київським апеляційним судом було відмовлено в поновлені строку на апеляційне оскарження.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи щодо процесуального строку, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, у зв`язку з відмовою у поновлені строку на оскарження.
Так, відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5статті 7 та частиною 1ст.287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись десятиденний строк на апеляційне оскарження, тобто з наступного дня після винесення постанови.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Як вбачається з матеріалів справи, Подільським районним судом м. Києва здійснювався виклик ОСОБА_1 у судове засідання до суду першої інстанції на 01.11.2024 та 06.12.2024 та нею судові повістки про виклик до суду були отримані особисто, підтвердженням чого є рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (т. 1 а.с. 79, 82), що свідчить про те, що ОСОБА_1 достовірно зналапро те, що в провадженні Подільського районного суду м. Києва на розгляді знаходиться справа про притягнення її до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання суду першої інстанції 06.12.20204 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, а тому у судді Подільського районного суду м. Києва були підстави для розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду  ОСОБА_1  вказує, що нею було отримано копію оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку лише 23 грудня 2024 року, про що у матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 94). 
Однак, у матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа, у якій зазначено про доставку електронного примірника оскаржуваної постанови до електронної скриньки  ОСОБА_1 - «   ІНФОРМАЦІЯ_2 » 17 грудня 2024 року (а.с. 92).
У поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови захисник ОСОБА_1 - адвокат Пасіченко К.П. зазначає, що  електронна пошта «   ІНФОРМАЦІЯ_2 » не належить ОСОБА_1 , однак апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що як вбачається з копії договору поставки нафтопродуктів № 21-07-2022 від 21.07.2022 укладеним між SIA (OOO) «ARON GROUP» та ООО «Біотрейдінвест» в особі директора ОСОБА_1 , нею зазначено саме електронну адресу «   ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с.19-21).
Відтак, ОСОБА_1 була ознайомлена із постановою судді ще 17 грудня 2024 року та мала об`єктивну можливість звернутись раніше із апеляційною скаргою на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року.
Європейський суд з прав людини висловив свою позицію щодо поновлення строків на оскарження. Так, у своєму рішенні «Пономарьов проти України» суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмежиними. Від судів вимагається вказувати підстави щодо поновлення строку.Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Будь-яких вагомихдоказів поважності пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2024 року клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Пасіченко К.П. не містить.
При цьому, враховано, що постановами Київського апеляційного суду від 17.02.2025, від 05.05.2025 ОСОБА_1   було відмовлено у поновлені строку на апеляційне оскарження цієї постанови.
З урахуванням зазначеного, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.
         Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
 
У задоволені клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Пасіченко Карини Павлівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2024 року,  якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 048 566,16 грн., що становить 100 відсотків вартості товару, відмовити.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Пасіченко Карини Павлівни на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2024 року повернути особі, яка її подала.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Л. Д. Поливач