ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/14108/24	
                                                                                Суддя І інстанції – Кучугурна Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Сафронової С.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025  року у справі  за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування фінансових санкцій, 

ВСТАНОВИВ:
           
ФОП ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду в якому просив:
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.02.2024 №0065020903 про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) штрафних санкцій в розмірі 1 020,00 грн, видане ГУ ДПС у Дніпропетровській області, прийняте на підставі Акту фактичної перевірки від 18.12.2023 №4040/04-36-09-03/ НОМЕР_1 ;
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0068110708 про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) штрафних санкцій в розмірі 33,00 грн, видане ГУ ДПС у Дніпропетровській області, прийняте на підставі Акту фактичної перевірки від 18.12.2023 №4040/04-36-09-03/ НОМЕР_1 ;
визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 12 лютого 2024 року №6503/04-36-09-03/ НОМЕР_1 про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) штрафних санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн, прийняте ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі Акту фактичної перевірки від 18.12.2023 №4040/04-36-09-03/ НОМЕР_1 .
В обґрунтування позовних вимог вказує на  протиправність  проведення  фактичної перевірки. та відсутністю порушень зазначених в акті перевірки.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025  року позовні вимоги було задоволено частково.  Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 12.02.2024 №0068110708 та №0065020903. В іншій частині позовних вимог, було відмовлено.
Не погодившись із судовим рішенням ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення  суду першої інстанції у частині відмовлених позовних вимог   та прийняти нове рішення в цій частині, яким задовольнити позовні вимог в повному обсязі. Вказує що зазначення у Наказі №5122-п від 06.12.2023 правової норми підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України й інформування в якій сфері буде проведено фактичну перевірку – з питань дотримання законодавства у сфері виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів, котра охоплюється підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, без чіткого та змістовного визначення фактичної підстави такої перевірки, зокрема про наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення або/та здійснення відповідних функцій, дає підстави зробити висновок про невідображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, й такий наказ вважається оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства. Як наслідок, такий наказ можна вважати протиправним, оскільки його недоліки в розумінні статті 81 ПК України є настільки значущими, що ставлять під загрозу можливість реалізації платником податків своїх прав. Аналогічного висновку дійшла Судова палата Верховного Суду у постанові від 28 травня 2024 року у справі №280/1431/23.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу  Головне управління ДПС у Дніпропетровській області просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не  підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець.
06.12.2023 Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області, керуючись ст. 191, ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, на підставі пп. 80.2.2, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п.п. 69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України прийнято наказ №5122-п «Про проведення фактичної перевірки господарської одиниці з продажу тютюнових виробів за адресою: АДРЕСА_1 », яким вирішено: провести фактичну перевірку господарської одиниці з продажу тютюнових виробів за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання норм законодавства у сфері виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів. Період діяльності, який буде перевірятись: згідно ст. 102 Податкового кодексу України. Перевірку розпочати з 06.12.2023, тривалістю не більше 10 діб; оформити направлення на проведення фактичної перевірки господарської одиниці з продажу тютюнових виробів за адресою: АДРЕСА_1 з додержанням вимог п.п.81.1 ст. 81 Податкового кодексу України.
На підставі вказаного наказу 06.12.2023 ГУ ДПС видано направлення на перевірку №7034 та №7035, згідно з якими, перевірку доручено здійснювати заступнику начальника відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Дніпропетровській області Дунцю Олександру Миколайовичу та головному державному інспектору відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Мартинець Олегу Євгеновичу.
Направлення на перевірку були вручені продавцю ОСОБА_2 . Також цій особі було вручено копію наказу від 06.12.2023 №5122-п.
Під час перевірки продавцем ОСОБА_3 були отримання письмові вимог осіб, які здійснювали перевірку, про надання пояснень та належним чином завірених копій документів.
12.12.2023 об 14:45 годині до господарської одиниці, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , прибув один з перевіряючих інспекторів та придбав сигарети марки SOBRANIE KS Super Slim Gold ціною 113 грн., розплатився готівкою, зірвав пакувальну прозору плівку, відкрив пачку й закурив цигарку, повернувся та пішов. Через годину до господарської одиниці повернувся той самий перевіряючий разом з іншим перевіряючим, вони представилися працівниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області та пред`явили наказ на перевірку №5122-п від 06.12.2023 та направлення на перевірку №7034, №7035 від 06.12.2023, й повідомили, що наразі проводиться фактична перевірка господарської одиниці та запропонували поставити продавцю підпис в направленнях на перевірку про ознайомлення з наказом та направленнями, що й було зроблено ОСОБА_2 , також працівники ГУ ДПС запропонували надати їм первинні документи, ліцензію на право торгівлі тютюновими виробами, повідомити особу – власника/орендаря торгівельної точки та товару тощо, й передали ОСОБА_2 письмову вимогу перевіряючих. 12.12.2023 об 15:20 год. перевіряючі покинули господарську одиницю.
За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 18.12.2023 №4040/04-36-09-03/ НОМЕР_1 господарської одиниці кіоск, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ (РНОКПП) НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 .
Згідно з цим актом, перевіркою встановлено: проведення розрахункових операцій без застосування РРО, без надання відповідного розрахункового документу на суму 33,00 грн; зберігання, реалізація тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, а саме, реалізовано сигарети «SOBRANIE» 1 пачку по ціні 33,00 грн (зберігається в кіоску 4 пачки сигарет «SOBRANIE» по ціні 33,00 грн без наявності марок акцизного податку встановленого зразка); ненадання платником податків службовим (посадовим) особам органів ДПС всіх документів, що пов`язані або є предметом перевірки. 
За результатами перевірки встановлені порушення:
п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;
ст. 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»;
ст. 226, п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України
В акті є відмітка про те, що ОСОБА_2 відмовилась від підпису матеріалів перевірки, про що складено відповідний акт. Акт від 15.12.2023 відмови від підписання матеріалів перевірки наданий до матеріалів справи.
За наслідком фактичної  перевірки контроолюючим органом прийнято:
податкове повідомлення-рішення від 12.02.2024 №0065020903, яким встановлено порушення п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, обставини вчинених правопорушень: ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки; період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: грудень 2023 року; на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3. статті 54, абз. 1, 2 пп. 121.1. ст. 121 ПК України  до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму адміністративних штрафів і та ін. санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплений за ГУ ДФС-рай у розмірі 1 020,00 грн;
податкове повідомлення-рішення від 12.02.2024 №0068110708, яким встановлено порушення п.1, 2 ст. 3 Закону «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»: обставини вчинених правопорушень: проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операції через РРО без роздрукування та без видачі відповідного розрахункового документа; період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: грудень 2023 року; на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, абз. 1, 2 п.1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законодавства про патентування, норм регульованого обігу готівки та застосування реєстраторів у розмірі 33,00 грн;
рішення про застосування фінансових санкцій від 12 лютого 2024 р. №6503/04-36-09- 03/3277317974, яким встановлено порушення частини 4 статті 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Відповідно до статті 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» прийнято рішення про застосування фінансових санкцій: згідно з абзацом 20 частини другої статті 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» застосувати до ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) АДРЕСА_3 , свідоцтво про державну реєстрацію № 2010350000000297619 від 25.04.2023 фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн - за зберігання, реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразку. Зобов`язати ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) АДРЕСА_3 , свідоцтво про державну реєстрацію №2010350000000297619 від 25.04.2023 сплатити в установленому законодавством порядку штраф у розмірі 17 000,00 грн до місцевого бюджету.
Акт фактичної перевірки, податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій були направлені на адресу позивача, але були повернуті контролюючому органу з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання», про що відповідачем до матеріалів справи були надані копії конвертів та рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.
Відмовляючи у задоволенні частини  позовних вимог суд першої інстанції виходив з правомірності призначення та проведення перевірки відповідно до п.п. 80.2.5, п. 80.2 ст. 80, п. п. 85.2 ПК та підтвердження виявлених порушень норм податкового законодавства під час її проведення. 
Колегія суддів, надаючи оцінку  доводам апеляційної скарги зазначає що перевірці підлягають питання правильності застосування судом першої інстанції  п.п. 80.2.5, п. 80.2 ст. 80, п. п. 85.2 ПК України.
Спірним та першочерговим питанням у цій справі, яке складає межі перевірки судом апеляційної інстанції правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права, є перевірка правильності висновків суду про дотримання податковим органом процедури проведення фактичної перевірки в аспекті достатності відображення в наказі підстав для її проведення. 
Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.
Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).
Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:
- 80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
- 80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;
- 80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Із змісту наведених норм права слідує, що пункт 80.2 статті 80 ПК України виокремлює різні підстави для проведення контролюючим органом фактичної перевірки суб`єкта господарювання. Підставою для проведення фактичної перевірки згідно з підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України слугує наявність та/або отримання від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації про можливі порушення платником податків законодавства; 80.2.5 - наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про можливі порушення платником податків законодавства або здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Отже, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У даному випадку достатньо самого факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
Тобто, вказана норма дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.
Щодо правового змісту підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України в контексті визначення підстави для проведення фактичної перевірки, а також застосування абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України в аспекті достатності відображення в змісті наказу підстав для її проведення, Верховний Суд у постанові від 28 травня 2024 року у справі №280/1431/23, ухваленої у складі Судової палати, сформулював висновки, в яких зазначив, що скільки підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, то у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.
У зазначеній постанові суду Судова палата зосередила увагу на тому, що у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про «наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення» або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України має це відобразити у вищезазначений спосіб. Саме такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки.
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що без чіткого та змістовного визначення фактичної підстави такої перевірки, зокрема про наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення або/та здійснення відповідних функцій, дає підстави зробити висновок про невідображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, й такий наказ вважається оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства.
Колегія суддів звертає увагу, що у Наказі № 5122-п від 06 грудня 2023 року підстави для призначення перевірки сформульовані таким чином: «Керуючись ст.19-1, ст.20, пп.75.1.3. п.75.1 ст.75, на підставі пп.80.2.2, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80, пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями наказано провести фактичну перевірку господарської одиниці з продажу тютюнових виробів за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 1, з питань дотримання законодавства у сфері виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів (п.1 наказу)».
Отже, у наказі визначено такі правові підстави для проведення фактичної перевірки, як підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України та підпункт 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України.
При цьому, у пункті першому наказу вказано про проведення фактичної перевірки з питань дотримання законодавства у сфері виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів. 
Суд першої дійшов вірного  висновку про те, що фактичною підставою для проведення перевірки у цій справі є здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у відповідній сфері, що є самостійною підставою для проведення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Колегія суддів вважає, що у контролюючого органу були законні підстави для проведення перевірки, оскільки здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У даному випадку достатньо самого факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що  контролюючим органом у наказі від 06.12.2023 №5122-п вказано правову підставу для проведення перевірки - підпункт 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України та фактичну - проведення фактичної перевірки з питань дотримання законодавства у сфері виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів, що є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Відповідно, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства.
Інших обґрунтувань окрім недотриманням контролюючим органом порядку призначення та проведення фактичної перевірки, що не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції,  апеляційна скарга не містить, а тому  підстави для її задоволення вістуні.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах доводів апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін. 
Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 -  залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025  року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів  з дня набрання законної сили.
В повному обсязі постанова складена 19 серпня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова