Справа № 368//25                                                                                      Суддя в суді першої інст. - Шевченко І.І.
Провадження № 33/824/4115/2025                                                      Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
     25 серпня 2025 року                                                                            м. Київ
 
         Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.
за участі:
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , 
захисника - Ткачука В.В.,   
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-
 
В С Т А Н О В И В: 
         Судом встановлено, що  13 червня 2025 року, близько 00 год. 50 хв., керуючи в м. Київ по б-ру Ак. Вернадського, 79, автомобілем «МАЗДА» д.н.з. НОМЕР_1  з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота тощо), на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння від проходження такого огляду відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Ткачук В.В. в інтересах  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.
Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги захисник зазначає, що ОСОБА_1 вперше була зупинена працівниками поліції, а тому розгубилася та не розуміла наслідки зупинки. Окрім цього, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, пройти огляд в закладі охорони здоров`я, або відмовитися від проходження огляду, натомість ОСОБА_1 , яка не в повній мірі розуміла наслідки відмови, відмовилась від проходження огляду. Захисник звертає увагу також на те, що ОСОБА_1 самостійно звернулась до КМНКЛ «Соціотерапія» з метою пройти огляд на визначення стану сп`яніння, проте їй було незаконно відмовлено, з тих підстав, що визначення стану сп`яніння проводиться виключно за результатом аналізу сечі, який ОСОБА_1 через шоковий стан не могла здати.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, перевіривши матеріали провадження, дослідивши надані докази, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення  ОСОБА_1  вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в  матеріалах провадження доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 360074 від 13.06.2025, який у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та містить виклад обставин скоєного адміністративного правопорушення; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я; даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.
 Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність  винуватості  ОСОБА_1   у порушенні нею вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 наслідків відмови від проходження огляду, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом на якому чітко фіксуються встановлені працівниками поліції ознаки алкогольного сп?яніння у ОСОБА_1 , що остання пояснює запахом від цукерки (з 01 хв. 39 сек. запису), на пропозицію працівників поліції з роз?ясненням відповідної процедури ОСОБА_1 категорично відмовляється пройти огляд на стан сп?яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря нарколога (з 03 хв. запису), при цьому водій, перебиваючи працівників поліції, наголошує, що усвідомлює наслідки своїх дій - протокол за ст. 130 КУпАП і надає згоду на його складення, далі фіксується процедура ознайомлення водія з протоколом, під час якої водій визнає, що вже вдруге зупинена працівниками поліції, і вже складався щодо неї протокол за ст. 130 КУпАП (з 15 хв. запису).
Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 самостійно звернулась до КМНКЛ «Соціотерапія» з метою пройти огляд, проте їй було незаконно відмовлено, є такими, що не спростовують висновків місцевого суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України.
Крім того, посилання захисника на наявність висновку КМНКЛ «Соціотерапія» № 002781 від 13 червня 2025 року, яким зафіксовано відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, є неспроможним, оскільки цей висновок сформований за результатами огляду ОСОБА_1 після спливу більше ніж 20 годин після її зупинки працівниками поліції та складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Інших переконливих доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.
 Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу залишити без задоволення,  а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва  від 11 липня 2025 рокущодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.   
 
Суддя                                                                                              В.С. Полосенко