Справа № 748/1128/25 	Головуючий у 1 інстанції Хоменко Л.В. 	
Провадження № 33/4823/703/25 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2025 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю захисника – адвоката Антонової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Антонової О.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 липня 2025 року,

                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючий, проживаючий в АДРЕСА_1 , 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі  17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановив суд, 07 квітня 2025 року об 11 год. 24 хв. на 9 км а/д Н-27 Чернігів-Мена-Сосниця-Гремяч, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку КНП «ЧОПНЛ» №395 від 07 квітня 2025 року, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник – адвокат                Антонова О.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутністю в діях її довірителя події та складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки суд формально підійшов до розгляду справи та не об`єктивно і не в повному обсязі дослідив матеріали справи. Зазначає, що зупинку транспортного засобу було здійснено безпідставно, неправомірно. На думку апелянта процедура проходження огляду           ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була порушена. Акцентує увагу на тому, що відеозапис працівників поліції не є безперервним та не відображає усіх обставин даної події, а тому вважає, що у проміжок часу, під час якого ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, і теоретично міг набути стан алкогольного сп`яніння, після того як залишив автомобіль на місці його зупинки. Посилається на те, що у матеріалах справи відсутнє саме направлення водія на проходження відповідного огляду на стан сп`яніння. Також, ставить під сумнів висновок із закладу охорони здоров`я. Крім того, вказує, що на обкладинці даної справи міститься інформація про іншу особу, а не відносно її підзахисного, якого, на думку автора апеляційної скарги, було безпідставно притягнуто до адмінвідповідальності. 

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. 

При цьому, в судовому засіданні захисник зазначила, що               ОСОБА_1 був поінформований належним чином про час та місце слухання справи та не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, (далі - Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №293200 від 07.04.2025 року, ОСОБА_1 07 квітня 2025 року                об 11 год. 24 хв. на 9 км а/д Н-27 Чернігів-Мена-Сосниця-Гремяч, керував автомобілем марки «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку КНП «ЧОПНЛ» №395 від             07 квітня 2025 року, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (а.с.3).
Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №395 від 07.04.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.4).

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи працівників поліції.

В матеріалах справи наявний диск з відеозаписами події, яка мала місце 07.04.2025 року за участю ОСОБА_1 (а.с.7), зміст яких підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та висновки місцевого суду про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Із переглянутих апеляційним судом відеозаписів вбачається, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння і останній погодився пройти огляд саме у закладі охорони здоров`я, де було встановлено, що він на момент огляду перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду – 0, 43 проміле, та через незначний проміжок часу – 0,35 проміле. 
При цьому, ОСОБА_1 повідомляв лікаря, що вживав алкоголь напередодні та зранку поснідав, а тому був здивований отриманим позитивним результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведене та беручи до уваги, що ОСОБА_1 не вказував, як працівникам поліції так і лікарю-наркологу, що вживав алкоголь саме після зупинки транспортного засобу, про що також і не зазначав у протоколі про адмінправопорушення та взагалі відмовився від надання будь-яких пояснень по суті порушення, суд апеляційної інстанції визнає доводи апелянта, в цій частині, надуманими.   

В ході апеляційного розгляду справи було встановлено, що зазначені докази є належними і допустимими, оскільки отримані у відповідності до вимог чинного законодавства, зафіксовані у належній процесуальній формі і узгоджуються між собою.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення складено у присутності ОСОБА_1 .

Огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичній установі, яка входить до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Слід зазначити і те, що ОСОБА_1 не наполягав на проходженні огляду в іншому медичному закладі, чи мав сумніви у професійності та кваліфікації лікаря.

Також, матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 або його захисник звертались зі скаргами до керівництва медичної установи на дії медичних працівників щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та заповнення медичних документів, а також до правоохоронних органів з відповідною заявою чи скаргою про перевищення лікарем своїх службових повноважень, що свідчить про належно проведений огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння

Вказаний висновок складений працівником закладу охорони здоров`я - лікарем, із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, є логічним та послідовним, підписаний лікарем та завірений печаткою.

Висновок огляду є категоричним та не допускає будь-якого іншого тлумачення.

Необхідно зазначити, що лікар при проведенні огляду користується спеціальними знаннями, проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, та несе правову відповідальність за правильність свого висновку.

Зі змісту копії акту медичного огляду від 07.04.2025 року вбачається (а.с.30-31), що ОСОБА_1 був оглянутий лікарем 07 квітня  2025 року о 12 год. 00 хв., якою було застосовано сукупність різних методів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а саме: вказані результати зовнішнього огляду водія, мовна здатність, поведінка, вегетативно-судинні реакції, зазначені результати використання технічних засобів та інші дані, зокрема, артеріальний тиск, рухова сфера порушена, в позі Ромберга похитується, присутній запах алкоголю з рота, відомості про останнє вживання алкоголю напередодні, застосовано прилад «Алкотест 5820», результат якого показав – 0,43 проміле, обстеження через 20 хвилин, результат -  0,35 проміле, які давали підстави прийти до висновку про перебування особи, стосовно якої проводився огляд у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про обґрунтованість вказаного висновку та можливість його використання в якості допустимого доказу, і це дає підстави для відхилення доводів апелянта.

Твердження захисника про те, що відеоматеріали не можуть слугувати належними доказами, так як відеофіксація не здійснювалась безперервно є непереконливими, оскільки вказані відеозаписи є лише одними із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.

Крім того, на відеозаписах чітко зафіксовано проходження             ОСОБА_1 відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та встановлено, що останній на момент огляду знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, і підстави піддавати сумніву зміст даних відеозаписів відсутні.

Щодо недолучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, апеляційний суд виходить з наступного.

Направлення на огляд до закладу охорони здоров`я виписується для закладу охорони здоров`я у разі погодження водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що є підставою для проведення працівниками медичного закладу відповідного огляду.

Отже, наявність чи відсутність в матеріалах справи направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння, не впливає на кваліфікацію вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 та його захисник не зазначали, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертались і матеріали справи таких не містять.

Посилання апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки. Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби, та осіб, які ними керують. 

Інші твердження апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відтак, доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути її довірителем установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив              п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції          ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.
Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд –  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Антонової О.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 липня 2025 року про притягнення                   ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за  ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	М. М. Оседач