ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 вересня 2025 року           справа №200/8618/24 

м. Дніпро

 Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі № 200/8618/24 (головуючий І інстанції Череповський Є.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                              У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 14.11.2024 № 103650014509, щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, призначити ОСОБА_1 , з 08.11.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту “б” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” у редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 з зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 09.11.1992 по 18.11.1997, з 19.11.1997 по 25.04.2005; з 17.11.2005 по 06.09.2021 та до страхового стажу періоди роботи з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.10.2024 по 31.10.2024. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.11.2024 року звернулась із заявою до Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком відповідно до пункту “б” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, так як набула необхідного віку для виходу на пенсію 50 років (на момент звернення 54 роки 11 місяців), страхового стажу роботи 20 років та пільгового стажу роботи за Списком №2 10 років. Рішенням відповідача від 14.11.2024 № 103650014509, Позивачу відмовлено в призначенні пенсії через відсутність пільгового стажу роботи. В спірному рішенні зазначено, що страховий стаж роботи складає 37 років З місяці 7 днів, стаж роботи за Списком № 2 складає 9 років 10 місяців 22 дні. Вік заявниці 54 роки 11 місяців 6 днів.
Вважає протиправними дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу роботи періодів з 09.11.1992 по 18.11.1997, з 19.11.1997 по 25.04.2005; з 17.11.2005 по 06.09.2021 та до страхового стажу роботи періодів з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.10.2024 по 31.10.2024, а рішення про відмову в призначенні пенсії незаконним, що стало підставою для звернення до суду.
Зазначив, що до спірних правовідносин мають бути застосовані норми матеріального права з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові Великої Палати Верховного суду від 03 листопада 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі № 200/8618/24 позов задоволено частково, внаслідко чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 14.11.2024 № 103650014509, щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 , з 08.11.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту “б” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” у редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 з зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 03.04.1990 по 17.06.1992, з 09.11.1992 по 31.12.1997, з 25.07.1999 по 13.03.2000, з 08.05.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 30.04.2005, з 03.12.2005 по 31.12.2005, з 02.10.2006 по 31.12.2006, з 01.11.2007 по 31.12.2007, з 09.11.2008 по 31.12.2008, з 16.10.2009 по 31.12.2009, з 15.01.2010 по 31.01.2010, з 18.02.2010 по 28.02.2010, з 18.03.2010 по 31.03.2010, з 18.04.2010 по 30.04.2010, з 15.05.2010 по 31.05.2010, з 21.06.2010 по 30.06.2010, з 21.07.2010 по 31.07.2010, з 19.08.2010 по 31.08.2010, з 16.09.2010 по 30.09.2010, з 22.10.2010 по 31.10.2010, з 23.11.2010 по 30.11.2010, з 14.12.2010 по 31.12.2010, з 18.01.2011 по 31.01.2011, з 13.02.2011 по 28.02.2011, з 22.03.2011 по 31.03.2011, з 20.04.2011 по 30.04.2011, з 19.05.2011 по 31.05.2011, з 21.06.2011 по 30.06.2011, з 22.07.2011 по 31.07.2011, з 23.08.2011 по 31.08.2011, з 17.09.2011 по 30.09.2011, з 16.10.2011 по 31.10.2011, з 19.11.2011 по 30.11.2011, з 15.12.2011 по 31.12.2011, з 16.01.2012 по 31.01.2012, з 22.02.2012 по 29.02.2012, з 10.03.2012 по 31.03.2012, з 11.04.2012 по 30.04.2012, з 19.05.2012 по 31.05.2012, з 20.06.2012 по 30.06.2012, з 23.07.2012 по 31.07.2012, з 23.08.2012 по 31.08.2012, з 21.09.2012 по 30.09.2012, з 19.10.2012 по 31.10.2012, з 15.11.2012 по 30.11.2012, з 17.12.2012 по 31.12.2012, з 11.01.2013 по 31.01.2013, з 21.02.2013 по 28.02.2013, з 14.03.2013 по 31.03.2013, з 21.04.2013 по 30.04.2013, з 17.05.2013 по 31.05.2013, з 19.06.2013 по 30.06.2013, з 24.07.2013 по 31.07.2013, з 22.08.2013 по 31.08.2013, з 19.09.2013 по 30.09.2013, з 20.10.2013 по 31.10.2013, з 20.11.2013 по 30.11.2013, з 16.12.2013 по 31.12.2013, з 08.01.2014 по 31.01.2014, з 20.02.2014 по 28.02.2014, з 11.03.2014 по 31.03.2014, з 14.04.2014 по 30.04.2014, з 12.05.2014 по 31.05.2014, з 15.06.2014 по 30.06.2014, з 19.07.2014 по 31.07.2014, з 15.08.2014 по 31.08.2014, з 12.09.2014 по 30.09.2014, з 18.10.2014 по 31.10.2014, з 16.11.2014 по 30.11.2014, з 10.12.2014 по 31.12.2014, з 05.01.2015 по 31.01.2015, з 15.02.2015 по 28.02.2015, з 06.03.2015 по 31.03.2015, з 05.04.2015 по 30.04.2015, з 09.05.2015 по 31.05.2015, з 07.06.2015 по 30.06.2015, з 12.07.2015 по 31.07.2015, з 07.08.2015 по 31.08.2015, з 18.09.2015 по 30.09.2015, з 21.10.2015 по 31.10.2015, з 12.11.2015 по 30.11.2015, з 09.12.2015 по 31.12.2015, з 05.01.2016 по 31.01.2016, з 05.02.2016 по 29.02.2016, з 08.03.2016 по 31.03.2016, з 09.04.2016 по 30.04.2016, з 15.05.2016 по 31.05.2016, з 21.06.2016 по 30.06.2016, з 17.07.2016 по 31.07.2016, з 10.08.2016 по 31.08.2016, з 15.09.2016 по 30.09.2016, з 08.10.2016 по 31.10.2016, з 10.11.2016 по 30.11.2016, з 09.12.2016 по 31.12.2016, з 13.01.2017 по 31.01.2017, з 08.02.2017 по 28.02.2017, з 05.03.2017 по 31.03.2017, з 17.04.2017 по 30.04.2017, з 12.05.2017 по 31.05.2017, з 21.06.2017 по 30.06.2017, з 22.07.2017 по 31.07.2017, з 20.08.2017 по 31.08.2017, з 10.09.2017 по 30.09.2017, з 13.10.2017 по 31.10.2017, з 12.11.2017 по 30.11.2017, з 12.12.2017 по 31.12.2017, з 12.01.2018 по 31.01.2018, з 17.02.2018 по 28.02.2018, з 21.03.2018 по 31.03.2018, з 16.04.2018 по 30.04.2018, з 13.05.2018 по 31.05.2018, з 14.06.2018 по 30.06.2018, з 10.07.2018 по 31.07.2018, з 10.08.2018 по 31.08.2018, з 13.09.2018 по 30.09.2018, з 07.10.2018 по 31.10.2018, з 06.11.2018 по 30.11.2018, з 03.12.2018 по 31.12.2018, з 11.01.2019 по 31.01.2019, з 11.02.2019 по 28.02.2019, з 11.03.2019 по 31.03.2019, з 12.04.2019 по 30.06.2019, з 05.07.2019 по 31.07.2019, з 22.08.2019 по 31.08.2019, з 08.09.2019 по 30.09.2019, з 11.10.2019 по 31.10.2019, з 16.11.2019 по 30.11.2019, з 05.12.2019 по 31.12.2019, з 05.01.2020 по 31.01.2020, з 12.02.2020 по 29.02.2020, з 12.03.2020 по 31.03.2020, з 05.04.2020 по 30.04.2020, з 12.05.2020 по 31.05.2020, з 17.06.2020 по 30.06.2020, з 05.07.2020 по 31.07.2020, з 08.08.2020 по 31.08.2020, з 07.09.2020 по 30.09.2020, з 15.10.2020 по 31.10.2020, з 19.11.2020 по 30.11.2020, з 01.12.2020 по 31.12.2020, з 05.01.2021 по 31.01.2021, з 05.02.2021 по 28.02.2021, з 12.03.2021 по 31.03.2021, з 05.04.2021 по 30.04.2021, з 08.05.2021 по 31.05.2021, з 05.06.2021 по 30.06.2021, з 07.07.2021 по 31.07.2021, з 05.08.2021 по 31.08.2021, з 01.09.2021 по 06.09.2021 та до страхового стажу періоди роботи з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.10.2024 по 31.10.2024. В іншій частині задоволення позовних вимог - відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.      
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.   
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.     
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 .
Відповідно до записів в трудовій книжці НОМЕР_3 позивач у спірний період працювала:
09.11.1992 року прийнята в електродний цех сортувальником на ВАТ “Артемівський машинобудівний завод “Побєда Труда”;
19.11.1997 року переведена в електродному цеху прожарювачем на печах;
25.04.2005 року звільнена за згодою сторін;
17.11.2005 року прийнята в цех виробництва метизів прожарювачем на печах на ПрАТ “Артемівський машинобудівний завод “ВИСТЕК”;
(запис 17-19) Підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком 2 розд. 6 п. 2 поз. 6.2а (наказ №96 від 11.03.2010р., наказ №43 від 25.02.2015р., наказ №29 від 17.02.2020р.);
06.09.2021 року звільнена за власним бажанням;
06.09.2023 року прийнята на роботу прибиральником службових приміщень КЗ Київської обласної ради “Київський обласний спортивний фаховий коледж”.
Запис про звільнення відсутній.
Згідно довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1056/28 від 25.11.2021 року позивач працювала повний робочий день на ЗАТ “Артемівський машинобудівний завод “ВІСТЕК” і за період з 17.11.2005 року по 06.09.2021 року виконувала пільгову роботу по сушінню та прожарюванню електродів зі стержнями зі сталі, кольорових металів і сплавів у прожарювальних печах в електродному цеху, за посадою прожарювач на печах, що передбачено Списком 2, розділ VІ “Виробництво метизів”, підрозділ 2. “Виробництво важкообмащених та якісних електродів і флюсів для зварювання”, позиція “прожарювачі на печах”, підстава Постанова КМУ №461 від 24.06.2016р.
Підстава для видачі: атестація робочих місць за умовами праці, Наказ №101 від 11.03.2005р., наказ № 96 від 11.03.2010р., наказ № 43 від 25.02.2015р., наказ № 29 від 17.02.2020р., табель виходжаємості, розрахунково-платіжна відомість, особова картка, особовий рахунок.
Згідно довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 30 від 02.01.2021 року позивач працювала повний робочий день на Артемівському машинобудівному заводі “ПОБЄДА ТРУДА” і за період з 09.11.1992 року по 18.11.1997 року виконувала пільговий характер робіт по сортуванню електродів зварювальних в електродному цеху за професією, посадою сортувальник електродів, за період з 19.11.1997 року по 24.07.1999 року, з 14.03.2000 року по 13.03.2005 року, виконувала пільговий характер робіт по завантаженню, вивантаженню та прожарюванню електродів зварювальних в печах в електродному цеху, за професією, посадою прожарювач на печах, що передбачена Списком №2 розділ VІ “Виробництво метизів” підрозділ 2а “Виробництво важкообмазних та якісних електродів і флюсів для зварювання” код КП 2070200а-18705 та 17363 підстава постанова КМУ від 11.03.1994р. №162, згідно наказів про атестацію робочих місць № 165 від 25.07.1994р. та № 66 від 14.03.2000р.
08.11.2024 року позивач звернулась через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.
Заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, за результатом якої прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 103650014509 від 14.11.2024 року у зв`язку з недосягненням необхідного пенсійного віку 55 років та відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №2 - 10 років.
В спірному рішенні зазначено, що страховий стаж роботи складає 37 років 3 місяці 7 днів, стаж роботи за Списком № 2 складає 9 років 10 місяців 22 дні. Вік заявниці 54 роки 11 місяців 6 днів.
Результати розгляду документів, доданих до заяви:
за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.12.2020 по 31.12.2020, з 01.10.2024 по 31.10.2024 оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про сплату страхових внесків за зазначені періоди;
за доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди роботи на Артемівському машинобудівному заводі “ПОБЄДА ТРУДА” (ВАТ “Артемівський машинобудівний завод “ПОБЄДА ТРУДА” з 09.11.1992 по 18.11.1997 на посаді сортувальника електродів, з 19.11.1997 по 31.12.1997, з 08.05.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 13.03.2005 - на посаді прожарювач на печах, згідно довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №30 від 02.01.2021 виданої ПАТ “Артемівський машинобудівний завод “ПОБЄДА ТРУДА”, оскільки довідка не відповідає вимогам п.2О Порядку №637 а саме: форма довідки не відповідає додатку 5 (відомості довідки засвідчено підписом тимчасово виконуючого обов`язки керівника ПАТ “Артеммаш “ПОБЄДА ТРУДА” М.М. Сиволобовим). Водночас звертаємо увагу, що внесене до довідки прізвище “ ОСОБА_2 ” відрізняється від дошлюбного прізвища заявниці “ ОСОБА_3 ” згідно відомостей свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 13.11.2001. За доданими документами прослідковується перерва в атестації робочих місць за умовами праці з 25.07.1999 по 13.03.2000 (до електронної пенсійної справи долучено наказ про атестацію робочих місць за умовами праці в підрозділах Артемівського машинобудівного заводу “ПОБЄДА ТРУДА” №165 від 25.07.1994 з додатком, наказ про атестацію робочих місць за умовами праці у виробничих підрозділах ВАТ “Артемівський машинобудівний завод “ПОБЄДА ТРУДА” №66 від 14.03.2000 з додатком. Відсутня інформація про проведення атестації робочих місць за умовами праці з 14.03.2005;
до пільгового стажу не зараховано періоди роботи в ЗАТ “Артемівський машинобудівний завод “Вістек” (ПрАТ “Машинобудівний завод “Вістек”) з 17.11.2005 по 06.09.2021 на посаді прожарювач на печах згідно відомостей довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №1056/28 від 25.11.2021 виданої ПрАТ “Машинобудівний завод “Вістек” оскільки заявницею не надано накази про атестацію робочих місць за умовами праці з додатками, чинні впродовж зазначеного періоду.
Відповідно до розрахунку стажу РС-Право період роботи Позивача з 03.04.1990 по 17.06.1992, з 09.11.1992 по 31.12.1997, з 25.07.1999 по 13.03.2000, з 08.05.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 30.04.2005, з 03.12.2005 по 31.12.2005, з 02.10.2006 по 31.12.2006, з 01.11.2007 по 31.12.2007, з 09.11.2008 по 31.12.2008, з 16.10.2009 по 31.12.2009, з 15.01.2010 по 31.01.2010, з 18.02.2010 по 28.02.2010, з 18.03.2010 по 31.03.2010, з 18.04.2010 по 30.04.2010, з 15.05.2010 по 31.05.2010, з 21.06.2010 по 30.06.2010, з 21.07.2010 по 31.07.2010, з 19.08.2010 по 31.08.2010, з 16.09.2010 по 30.09.2010, з 22.10.2010 по 31.10.2010, з 23.11.2010 по 30.11.2010, з 14.12.2010 по 31.12.2010, з 18.01.2011 по 31.01.2011, з 13.02.2011 по 28.02.2011, з 22.03.2011 по 31.03.2011, з 20.04.2011 по 30.04.2011, з 19.05.2011 по 31.05.2011, з 21.06.2011 по 30.06.2011, з 22.07.2011 по 31.07.2011, з 23.08.2011 по 31.08.2011, з 17.09.2011 по 30.09.2011, з 16.10.2011 по 31.10.2011, з 19.11.2011 по 30.11.2011, з 15.12.2011 по 31.12.2011, з 16.01.2012 по 31.01.2012, з 22.02.2012 по 29.02.2012, з 10.03.2012 по 31.03.2012, з 11.04.2012 по 30.04.2012, з 19.05.2012 по 31.05.2012, з 20.06.2012 по 30.06.2012, з 23.07.2012 по 31.07.2012, з 23.08.2012 по 31.08.2012, з 21.09.2012 по 30.09.2012, з 19.10.2012 по 31.10.2012, з 15.11.2012 по 30.11.2012, з 17.12.2012 по 31.12.2012, з 11.01.2013 по 31.01.2013, з 21.02.2013 по 28.02.2013, з 14.03.2013 по 31.03.2013, з 21.04.2013 по 30.04.2013, з 17.05.2013 по 31.05.2013, з 19.06.2013 по 30.06.2013, з 24.07.2013 по 31.07.2013, з 22.08.2013 по 31.08.2013, з 19.09.2013 по 30.09.2013, з 20.10.2013 по 31.10.2013, з 20.11.2013 по 30.11.2013, з 16.12.2013 по 31.12.2013, з 08.01.2014 по 31.01.2014, з 20.02.2014 по 28.02.2014, з 11.03.2014 по 31.03.2014, з 14.04.2014 по 30.04.2014, з 12.05.2014 по 31.05.2014, з 15.06.2014 по 30.06.2014, з 19.07.2014 по 31.07.2014, з 15.08.2014 по 31.08.2014, з 12.09.2014 по 30.09.2014, з 18.10.2014 по 31.10.2014, з 16.11.2014 по 30.11.2014, з 10.12.2014 по 31.12.2014, з 05.01.2015 по 31.01.2015, з 15.02.2015 по 28.02.2015, з 06.03.2015 по 31.03.2015, з 05.04.2015 по 30.04.2015, з 09.05.2015 по 31.05.2015, з 07.06.2015 по 30.06.2015, з 12.07.2015 по 31.07.2015, з 07.08.2015 по 31.08.2015, з 18.09.2015 по 30.09.2015, з 21.10.2015 по 31.10.2015, з 12.11.2015 по 30.11.2015, з 09.12.2015 по 31.12.2015, з 05.01.2016 по 31.01.2016, з 05.02.2016 по 29.02.2016, з 08.03.2016 по 31.03.2016, з 09.04.2016 по 30.04.2016, з 15.05.2016 по 31.05.2016, з 21.06.2016 по 30.06.2016, з 17.07.2016 по 31.07.2016, з 10.08.2016 по 31.08.2016, з 15.09.2016 по 30.09.2016, з 08.10.2016 по 31.10.2016, з 10.11.2016 по 30.11.2016, з 09.12.2016 по 31.12.2016, з 13.01.2017 по 31.01.2017, з 08.02.2017 по 28.02.2017, з 05.03.2017 по 31.03.2017, з 17.04.2017 по 30.04.2017, з 12.05.2017 по 31.05.2017, з 21.06.2017 по 30.06.2017, з 22.07.2017 по 31.07.2017, з 20.08.2017 по 31.08.2017, з 10.09.2017 по 30.09.2017, з 13.10.2017 по 31.10.2017, з 12.11.2017 по 30.11.2017, з 12.12.2017 по 31.12.2017, з 12.01.2018 по 31.01.2018, з 17.02.2018 по 28.02.2018, з 21.03.2018 по 31.03.2018, з 16.04.2018 по 30.04.2018, з 13.05.2018 по 31.05.2018, з 14.06.2018 по 30.06.2018, з 10.07.2018 по 31.07.2018, з 10.08.2018 по 31.08.2018, з 13.09.2018 по 30.09.2018, з 07.10.2018 по 31.10.2018, з 06.11.2018 по 30.11.2018, з 03.12.2018 по 31.12.2018, з 11.01.2019 по 31.01.2019, з 11.02.2019 по 28.02.2019, з 11.03.2019 по 31.03.2019, з 12.04.2019 по 30.06.2019, з 05.07.2019 по 31.07.2019, з 22.08.2019 по 31.08.2019, з 08.09.2019 по 30.09.2019, з 11.10.2019 по 31.10.2019, з 16.11.2019 по 30.11.2019, з 05.12.2019 по 31.12.2019, з 05.01.2020 по 31.01.2020, з 12.02.2020 по 29.02.2020, з 12.03.2020 по 31.03.2020, з 05.04.2020 по 30.04.2020, з 12.05.2020 по 31.05.2020, з 17.06.2020 по 30.06.2020, з 05.07.2020 по 31.07.2020, з 08.08.2020 по 31.08.2020, з 07.09.2020 по 30.09.2020, з 15.10.2020 по 31.10.2020, з 19.11.2020 по 30.11.2020, з 05.01.2021 по 31.01.2021, з 05.02.2021 по 28.02.2021, з 12.03.2021 по 31.03.2021, з 05.04.2021 по 30.04.2021, з 08.05.2021 по 31.05.2021, з 05.06.2021 по 30.06.2021, з 07.07.2021 по 31.07.2021, з 05.08.2021 по 31.08.2021, з 01.09.2021 по 06.09.2021 було зараховано лише до страхового стажу. 
Періоди роботи з 01.01.1998 по 24.07.1999, з 14.03.2000 по 07.05.2000, з 17.11.2005 по 06.09.2021 (за виключенням періодів, які були враховані лише до страхового стажу за вказаний період), зараховано до пільгового стажу за Списком №2
Періоди роботи з 01.12.2020 по 31.12.2020, з 01.10.2024 по 31.10.2024 взагалі не було зараховано до стажу позивача.
Позивач, не погодившись із зазначеним рішенням органу пенсійного фонду, звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до  статті 46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 6 частини 1  статті 92 Конституції України  основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Згідно п.1 та 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року.
За пунктом 2  Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Статтею 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення”  визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до  статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі  статтею 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637  затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637  зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому  пункту 18  цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.
Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 року по справі №311/2865/13-а.
У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 зазначено, що позивач у спірний період працювала:
09.11.1992 року прийнята в електродний цех сортувальником на ВАТ “Артемівський машинобудівний завод “Побєда Труда”;
19.11.1997 року переведена в електродному цеху прожарювачем на печах;
25.04.2005 року звільнена за згодою сторін;
17.11.2005 року прийнята в цех виробництва метизів прожарювачем на печах на ПрАТ “Артемівський машинобудівний завод “ВИСТЕК”;
(запис 17-19) Підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком 2 розд. 6 п. 2 поз. 6.2а (наказ №96 від 11.03.2010р., наказ №43 від 25.02.2015р., наказ №29 від 17.02.2020р.);
06.09.2021 року звільнена за власним бажанням;
06.09.2023 року прийнята на роботу прибиральником службових приміщень КЗ Київської обласної ради “Київський обласний спортивний фаховий коледж”.
Запис про звільнення відсутній.
Згідно довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1056/28 від 25.11.2021 року Позивач працювала повний робочий день на ЗАТ “Артемівський машинобудівний завод “ВІСТЕК” і за період з 17.11.2005 року по 06.09.2021 року виконувала пільгову роботу по сушінню та прожарюванню електродів зі стержнями зі сталі, кольорових металів і сплавів у прожарювальних печах в електродному цеху, за посадою прожарювач на печах, що передбачено Списком 2, розділ VІ “Виробництво метизів”, підрозділ 2. “Виробництво важкообмащених та якісних електродів і флюсів для зварювання”, позиція “прожарювачі на печах”, підстава Постанова КМУ №461 від 24.06.2016р.
Підстава для видачі: атестація робочих місць за умовами праці, Наказ №101 від 11.03.2005р., наказ № 96 від 11.03.2010р., наказ № 43 від 25.02.2015р., наказ № 29 від 17.02.2020р., табель виходжаємості, розрахунково-платіжна відомість, особова картка, особовий рахунок.
Згідно довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 30 від 02.01.2021 року позивач працювала повний робочий день на Артемівському машинобудівному заводі “ПОБЄДА ТРУДА” і за період з 09.11.1992 року по 18.11.1997 року виконувала пільговий характер робіт по сортуванню електродів зварювальних в електродному цеху за професією, посадою сортувальник електродів, за період з 19.11.1997 року по 24.07.1999 року, з 14.03.2000 року по 13.03.2005 року, виконувала пільговий характер робіт по завантаженню, вивантаженню та прожарюванню електродів зварювальних в печах в електродному цеху, за професією, посадою прожарювач на печах, що передбачена Списком №2 розділ VІ “Виробництво метизів” підрозділ 2а “Виробництво важкообмазних та якісних електродів і флюсів для зварювання” код КП 2070200а-18705 та 17363 підстава постанова КМУ від 11.03.1994р. №162, згідно наказів про атестацію робочих місць № 165 від 25.07.1994р. та № 66 від 14.03.2000р.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Тобто, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
В даному випадку суд звертає увагу, що вказані записи в трудовій книжці зроблено чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей з посиланням на дати та номери відповідних наказів, відсутні ознаки підчисток та підробок, у зв`язку з чим відсутність підпису головного бухгалтера в уточнюючій довідці не може бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи до стажу.
Крім того, суд наголошує, що Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.
Відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах"  посада “сортувальник електродів” передбачена Списком № 2, розділом VІ, підрозділ 2а, код 2070200а-18705, посада “прожарювач на печах” код 2070200а-17363.
Суд враховує, що відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах"  посада “прожарювач на печах” передбачена Списком № 2, розділом VІ, підрозділ 2, пункт “а”, код 6.2а.
Відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах"  посада “прожарювач на печах” передбачена Списком № 2, розділ VІ, підрозділ 2.
Тобто трудова книжка позивача має усі кваліфікуючи ознаки, які відносять таку роботу до пільгової.
Це означає, що уточнююча довідка підприємств за відповідний період стажу не є обов`язковою для призначення пенсії.
Також, суд зазначає, що відповідно до роз`яснень Міністерства соціального захисту населення України та Міністерства праці України від 10 травня 1994 року №01-3/406-02-2 "Про порядок застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають, право на пенсію за віком на пільгових умовах" у випадках, коли в Списках № 1 і № 2 передбачені робітники, які виконують певні роботи, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі робітники незалежно від назви їх професії, які виконують ці роботи.
Окрім того, Верховний Суд України у постанові від 22 червня 2011 року (справа №6-57227св10) зазначив, що згідно з пунктом 3 роз`яснень Міністерства соціального захисту населення України та Міністерстві праці України від 10 травня 1994 року №01-3/406-02-2 "Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах" право на пенсію на пільгових умовах мають робітники, зайняті виконанням робіт, передбачених Списками № 1 і № 2, протягом повного робочого дня. Під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених списками, не менше 80 відсотків робочого часу. Сюди ж включається час проведення підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, а також робіт поза своїм робочим місцем з метою забезпечення виконання своїх трудових функцій. При цьому пунктом 7 цих роз`яснень передбачено, що у випадках, коли в Списках № 1 і № 2 передбачені робітники, які виконують певні роботи, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі робітники незалежно від назви їх професії, які виконують ці роботи.
Відповідачем не надано доказів, що посади, які займав позивач не відносяться до пільгових.
Крім того, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обмежений у праві здійснити запити щодо надання інформації необхідної для призначення / відмови у призначенні пенсії.
Відповідач не навів у спірному рішенні обґрунтування мотивів неврахування спірних періодів роботи позивача  до пільгового стажу за Списком №2. Відтак, в цій частині поведінка відповідача не може бути визнана мотивованою та такою, що відповідає критеріям, наведеним у п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України (обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, приписи законодавства, що діяло до набрання чинності Законом № 1058, суд дійшов висновку, що записи у трудовій книжці підтверджують характер роботи позивача у спірні періоди, що надає право включення вищевказаних періодів роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 05 серпня 2020 року у справі № 127/9289/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).
Щодо посилань відповідача, як на підставу для відмови у зарахуванні Позивачу певних періодів роботи до пільгового стажу за Списком №2 через те, що довідка не відповідає вимогам п. 20 Порядку №637, а саме: форма довідки не відповідає додатку №5 (відомості довідки засвідчено підписом тимчасово виконуючого обов`язки керівника ПАТ “Артеммаш “ПОБЄДА ТРУДА” М.М. Сиволобовим), суд зазначає, що відповідно до п. 20 Порядку № 637 обов`язок щодо оформлення (заповнення) такої довідки покладений на підприємство, в якому працював позивач, або його правонаступника.
До того ж, наявність у довідці певних недоліків, жодним чином не спростовує факту роботи Позивача на роботах передбачених Списком №2.
Суд ще раз зазначає, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи уточнюючої довідки.
Таким чином, наведені відповідачем мотиви щодо не зарахування вказаних періодів до загального страхового та пільгового стажу позивача за Списком № 2, у силу встановлених обставин та правової позиції Великої Палати Верховного Суду є протиправними, оскільки в трудовій книжці останнього наявні усі необхідні відомості, які визначають його право на зарахування періодів роботи до загального страхового та пільгового стажу за Списком № 2.
Посилання Відповідача у відзиві щодо проведення атестації робочих місць суд вважає незмістовним, з огляду на те, що Велика Палата Верховного Суду 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а, чітко висловила свою позицію щодо проведення атестації робочих місць і вказала, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Окрім того проведення атестації робочих місць підтверджується наказами “про підсумки атестації робочих місць за умовами праці” № 165 від 25.07.1994р. та № 66 від 14.03.2000р., наказ №101 від 11.03.2005р., наказ № 96 від 11.03.2010р., наказ № 43 від 25.02.2015р., наказ № 29 від 17.02.2020р.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що періоди роботи позивача з 03.04.1990 по 17.06.1992, з 09.11.1992 по 31.12.1997, з 25.07.1999 по 13.03.2000, з 08.05.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 30.04.2005, з 03.12.2005 по 31.12.2005, з 02.10.2006 по 31.12.2006, з 01.11.2007 по 31.12.2007, з 09.11.2008 по 31.12.2008, з 16.10.2009 по 31.12.2009, з 15.01.2010 по 31.01.2010, з 18.02.2010 по 28.02.2010, з 18.03.2010 по 31.03.2010, з 18.04.2010 по 30.04.2010, з 15.05.2010 по 31.05.2010, з 21.06.2010 по 30.06.2010, з 21.07.2010 по 31.07.2010, з 19.08.2010 по 31.08.2010, з 16.09.2010 по 30.09.2010, з 22.10.2010 по 31.10.2010, з 23.11.2010 по 30.11.2010, з 14.12.2010 по 31.12.2010, з 18.01.2011 по 31.01.2011, з 13.02.2011 по 28.02.2011, з 22.03.2011 по 31.03.2011, з 20.04.2011 по 30.04.2011, з 19.05.2011 по 31.05.2011, з 21.06.2011 по 30.06.2011, з 22.07.2011 по 31.07.2011, з 23.08.2011 по 31.08.2011, з 17.09.2011 по 30.09.2011, з 16.10.2011 по 31.10.2011, з 19.11.2011 по 30.11.2011, з 15.12.2011 по 31.12.2011, з 16.01.2012 по 31.01.2012, з 22.02.2012 по 29.02.2012, з 10.03.2012 по 31.03.2012, з 11.04.2012 по 30.04.2012, з 19.05.2012 по 31.05.2012, з 20.06.2012 по 30.06.2012, з 23.07.2012 по 31.07.2012, з 23.08.2012 по 31.08.2012, з 21.09.2012 по 30.09.2012, з 19.10.2012 по 31.10.2012, з 15.11.2012 по 30.11.2012, з 17.12.2012 по 31.12.2012, з 11.01.2013 по 31.01.2013, з 21.02.2013 по 28.02.2013, з 14.03.2013 по 31.03.2013, з 21.04.2013 по 30.04.2013, з 17.05.2013 по 31.05.2013, з 19.06.2013 по 30.06.2013, з 24.07.2013 по 31.07.2013, з 22.08.2013 по 31.08.2013, з 19.09.2013 по 30.09.2013, з 20.10.2013 по 31.10.2013, з 20.11.2013 по 30.11.2013, з 16.12.2013 по 31.12.2013, з 08.01.2014 по 31.01.2014, з 20.02.2014 по 28.02.2014, з 11.03.2014 по 31.03.2014, з 14.04.2014 по 30.04.2014, з 12.05.2014 по 31.05.2014, з 15.06.2014 по 30.06.2014, з 19.07.2014 по 31.07.2014, з 15.08.2014 по 31.08.2014, з 12.09.2014 по 30.09.2014, з 18.10.2014 по 31.10.2014, з 16.11.2014 по 30.11.2014, з 10.12.2014 по 31.12.2014, з 05.01.2015 по 31.01.2015, з 15.02.2015 по 28.02.2015, з 06.03.2015 по 31.03.2015, з 05.04.2015 по 30.04.2015, з 09.05.2015 по 31.05.2015, з 07.06.2015 по 30.06.2015, з 12.07.2015 по 31.07.2015, з 07.08.2015 по 31.08.2015, з 18.09.2015 по 30.09.2015, з 21.10.2015 по 31.10.2015, з 12.11.2015 по 30.11.2015, з 09.12.2015 по 31.12.2015, з 05.01.2016 по 31.01.2016, з 05.02.2016 по 29.02.2016, з 08.03.2016 по 31.03.2016, з 09.04.2016 по 30.04.2016, з 15.05.2016 по 31.05.2016, з 21.06.2016 по 30.06.2016, з 17.07.2016 по 31.07.2016, з 10.08.2016 по 31.08.2016, з 15.09.2016 по 30.09.2016, з 08.10.2016 по 31.10.2016, з 10.11.2016 по 30.11.2016, з 09.12.2016 по 31.12.2016, з 13.01.2017 по 31.01.2017, з 08.02.2017 по 28.02.2017, з 05.03.2017 по 31.03.2017, з 17.04.2017 по 30.04.2017, з 12.05.2017 по 31.05.2017, з 21.06.2017 по 30.06.2017, з 22.07.2017 по 31.07.2017, з 20.08.2017 по 31.08.2017, з 10.09.2017 по 30.09.2017, з 13.10.2017 по 31.10.2017, з 12.11.2017 по 30.11.2017, з 12.12.2017 по 31.12.2017, з 12.01.2018 по 31.01.2018, з 17.02.2018 по 28.02.2018, з 21.03.2018 по 31.03.2018, з 16.04.2018 по 30.04.2018, з 13.05.2018 по 31.05.2018, з 14.06.2018 по 30.06.2018, з 10.07.2018 по 31.07.2018, з 10.08.2018 по 31.08.2018, з 13.09.2018 по 30.09.2018, з 07.10.2018 по 31.10.2018, з 06.11.2018 по 30.11.2018, з 03.12.2018 по 31.12.2018, з 11.01.2019 по 31.01.2019, з 11.02.2019 по 28.02.2019, з 11.03.2019 по 31.03.2019, з 12.04.2019 по 30.06.2019, з 05.07.2019 по 31.07.2019, з 22.08.2019 по 31.08.2019, з 08.09.2019 по 30.09.2019, з 11.10.2019 по 31.10.2019, з 16.11.2019 по 30.11.2019, з 05.12.2019 по 31.12.2019, з 05.01.2020 по 31.01.2020, з 12.02.2020 по 29.02.2020, з 12.03.2020 по 31.03.2020, з 05.04.2020 по 30.04.2020, з 12.05.2020 по 31.05.2020, з 17.06.2020 по 30.06.2020, з 05.07.2020 по 31.07.2020, з 08.08.2020 по 31.08.2020, з 07.09.2020 по 30.09.2020, з 15.10.2020 по 31.10.2020, з 19.11.2020 по 30.11.2020, з 01.12.2020 по 31.12.2020, з 05.01.2021 по 31.01.2021, з 05.02.2021 по 28.02.2021, з 12.03.2021 по 31.03.2021, з 05.04.2021 по 30.04.2021, з 08.05.2021 по 31.05.2021, з 05.06.2021 по 30.06.2021, з 07.07.2021 по 31.07.2021, з 05.08.2021 по 31.08.2021, з 01.09.2021 по 06.09.2021 підлягають зарахуванню до пільгового стажу передбаченого Списком №2.
В задоволенні решти позовних вимог в цій частині слід відмовити, оскільки, з наданого розрахунку стажу, вбачається, що решта періодів вже була зарахована до пільгового стажу за Списком №2.
З приводу не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.12.2020 по 31.12.2020, з 01.10.2024 по 31.10.2024, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною першою  статті 24 Закону № 1058-IV  страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього  Закону  за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга  статті 24 Закону № 1058-IV).
Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року № 401 Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування згідно  постанов Кабінету Міністрів України № 1854 від 12 грудня 2002 року  та  № 303 від 12 березня 2003 року.
Відповідно до частини 6  статті 20 Закону № 1058-IV  страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.
Згідно з частиною 12  статті 20 Закону № 1058-IV  страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок (частина 3  статті 24 Закону № 1058).
Статтею 106 Закону України № 1058-IV  передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
У відповідності до  статті 4 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI  Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.
Згідно із частинами 11 та 12  статті 9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим  Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
З огляду на положення частин 1 та 2  статті 24 Закону № 1058-IV, законодавцем визначено дві обов`язкові умови для включення стажу роботи особи до страхового стажу, а саме:
1) особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню;
2) сплата страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Як вказано у частині 2  статті 24 Закону № 1058-IV, даними, за якими територіальними органами Пенсійного фонду України обчислюється страховий внесок, зокрема й щодо сплати страхових внесків, є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Таким чином, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків  законом  покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану.
За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, а також не внесення відомостей по спеціальному стажу не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а та від 20.03.2019 у справі № 688/947/17.
Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.
З огляду на викладене, відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу період роботи позивача з 01.12.2020 по 31.12.2020, з 01.10.2024 по 31.10.2024.
Спірним у даній справі є також наявність права у Позивача застосування Відповідачем при розгляді заяви про призначення пенсії п. “б” ст. 13 Закону № 1788.
До спірних правовідносин суд застосовує норми матеріального права з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові Великої Палати Верховного суду від 03 листопада 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20.
3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148, що доповнив Закон № 1058 розділом XIV-1, який містить п. 2 ч. 2 ст. 114 такого змісту:
“На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах”.
За приписами ст. 12 Закону № 1788 право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість згідно з п. “б” ст. 13 Закону № 1788 в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом № 213, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений п. “б” ст. 13 Закону № 1788 вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.
Відповідно до п. 1 резолютивної частини Рішення КСУ № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14 пункти “б” - “г” статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213.
Згідно з п. 3 резолютивної частини Рішення КСУ № 1-р/2020 застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти “б” - “г” статті 54 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (п. 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213.
У зв`язку із цим, на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058 з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу “якості закону”, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (п. 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі “Щокін проти України”).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, п. 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020, а не Закону № 1058.
Велика Палата Верховного Суду відхилила доводи пенсійного органу про те, що відповідно до ст. 5 Закону № 1058 дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону; виключно цим Законом визначаються, зокрема: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком. Адже Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що Закон № 1788 був прийнятий раніше за Закон № 1058.
Велика Палата Верховного Суду також не погодилась з посиланням пенсійного органу на абзац другий пункту 16 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону № 1058, відповідно до якого положення Закону № 1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148 мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. На думку пенсійного органу, це положення свідчить про обмеження сфери застосування Закону № 1788 відносинами, про які йдеться в цьому пункті. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якби таким був намір законодавця, то він мав би виключити із Закону № 1788 всі інші положення, чого зроблено не було.
Крім того, колегія суддів зазначила, що “частиною першою  статті 58 Закону № 1058-IV  визначено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Пенсійний фонд є самоврядною неприбутковою організацією і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується його правлінням.
Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через утворені в установленому порядку територіальні органи - Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду), на які відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління (затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2), покладається, зокрема: призначення (здійснення перерахунку) і виплата пенсії, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інших виплат відповідно до законодавства.
Отже, відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійний фонд України та його територіальні органи є суб`єктами владних повноважень у сфері загальнообов`язкового пенсійного забезпечення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно та безпідставно не застосовано до спірних правовідносин приписи пункту “б” статті 13 Закону № 1788-XII до редакції Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VIII.
Оскільки відповідно до наявних в матеріалах справи документів на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах їй виповнилося 54 роки 11 місяців 6 днів, страховий стаж становив більше 37 років, пільговий стаж (з урахуванням тих періодів, що зобов`язано судом зарахувати до пільгового стажу Позивача за списком №2) більше 10 років, що відповідає вимогам п. “б” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд дійшов висновку, що Позивач набув право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту “б” статті 13 Закону № 1788-ХІІ.
З огляду на викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 14.11.2024 № 103650014509 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
При вирішенні даного спору, суд враховував правові висновки Верховного Суду, які викладені в рішенні від 03.11.2021 року за результатами розгляду зразкової справи у справі № 360/3611/20.
Положеннями частини 3 статті 291 КАС України визначено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Відповідно до положень пункту 4 частини 2  статті 245 КАС України  визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною 2  статті 5 КАС України  передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить  закону  і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина та інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 4  статті 245 КАС України  установлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені  законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Таким чином, з метою повного та ефективного захисту і відновлення порушених прав позивачки, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог шляхом: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 14.11.2024 № 103650014509, щодо відмови в призначенні пенсії позивачу; зобов`язати відповідача, призначити позивачу з 08.11.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту “б” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” у редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 з зарахування до пільгового стажу за Списком №2 та до страхового стажу визначених судом у цьому рішенні періодів роботи. 
При цьому, таке рішення суду не призведе до втручання у дискреційні повноваження відповідача, оскільки дискреційні повноваження не є необмеженими (абсолютними) та закінчуються з прийняттям таким органом Пенсійного фонду певного рішення, яке свідчить про те, що він скористався наданим йому правом свободи дій для його винесення (дискреційними повноваженнями), чим виключив можливість прийняття іншого рішення.
Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.03.2019 у справі №817/498/17 (№К/9901/44445/18).
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.  
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі № 200/8618/24 - залишити без задоволення.                                                       
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі № 200/8618/24 - залишити без змін.                                                                           
Повне судове рішення складено 04 вересня 2025  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               І.В. Сіваченко