Справа № 991/6583/25
Провадження №11-сс/991/491/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року                                                                                 м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді                                         ОСОБА_1 
суддів                                                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю:
секретаря судового засідання                         ОСОБА_4 

захисника                                                 ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 червня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на повідомлення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, у межах кримінального провадження № 52024000000000474 від 16 вересня 2024 року, 
УСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 червня 2025 рокувідмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, у межах кримінального провадження № 52024000000000474 від 16 вересня 2024 року. 
Слідчий суддя дійшла висновку, що вручене ОСОБА_7 повідомлення про підозру відповідає закріпленим у статті 277 КПК України вимогам до його змісту. Слідчим суддею також встановлено наявність у цьому провадженні достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. На думку слідчої судді, зібрані у кримінальному провадженні докази в своїй сукупності та взаємозв`язку відповідають тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», що закріплений в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України та давали стороні обвинувачення підстави для підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_8 звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 червня 2025 року та постановити нову, якою задовольнити подану ним скаргу, скасувати повідомлення про підозруОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 52024000000000474 від 16 вересня 2024 року та зобов`язати слідчого або процесуального керівника вчинити певні дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей по кримінальному провадженню № 52024000000000474 від 16.09.2024 про оголошення підозри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, висновки суду не відповідають викладеним у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, поставлена за результатами неповного розгляду з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та підлягає скасуванню з огляду на таке:
-стороною захисту в прохальній частині скарги не ставилось питання про скасування зміненої підозри, оскільки скасована (первина підозра) жодним чином не може бути змінена у майбутньому, чи призводити до юридичних наслідків;
-кваліфікуючи дії ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 368 КК України, слід розуміти, що відповідальність за одержання неправомірної вигоди настає тільки за умови, якщо службова особа одержала його за виконання або невиконання в інтересах того, хто її дає, або третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. При цьому важливо, щоб вона одержала незаконну винагороду за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або і повинна була виконати з використанням наданої їй влади або організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або хоч і не мала повноважень вчинити відповідні дії, але завдяки своєму службовому становищу могла вжити заходів до їх вчинення іншими службовими особами. Якщо ж службова особа, виконуючи будь-які дії, використовує не можливості, пов`язані з її посадою, а, наприклад, особисте знайомство, дружні, а не службові зв`язки тощо, то у її діях відсутній склад злочину, передбаченого ст. 368 КК України.
-з позиції сторони захисту, відсутній склад злочину, передбачений ч. 4 ст. 368 КК України;
-у скарзі не наводились обставини які б очевидно та беззаперечно вказували на непричетність підозрюваної до такого кримінального правопорушення, а про відсутність у обвинувачення доказів про факти та обставини вчинення злочину саме ч. 4 ст. 368 КК України. Вирішення вказаного питання підлягає саме на стадії виконання ст. 290 КПК України, оскільки за положеннями цієї статті це і є результатами встановлення усіх обставин кримінального правопорушення;
-зазначає, що службове становище, надана влада, організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські обов`язки та взаємозв`язок таких з подією злочину, обставини, що підлягають самостійному встановленню та доказуванню у цьому кримінальному провадженні. Зазначає, що наказом керівника Запорізької обласної прокуратури від 06.11.2020 № 2199к ОСОБА_7 призначена на посаду заступника керівника Запорізької обласної прокуратури з 06.11.2020;
-після призначення ОСОБА_7 на зазначену посаду, вона виконувала обов`язки: (1) керівника Запорізької обласної прокуратури 23.04.2021, 20.07.2021, 10.07.2023 по 13.07.2023, з 27.11.2023 по 29.11.2023; (2) першого заступника керівника Запорізької обласної прокуратури з 13.04.2023 по 14.04.2023, 27.04.2023, 28.04.2023, 29.05.2023, з 26.06.2023 по 30.06.2023, 31.07.2023, 01.09.2023 08.09.2023, з 11.09.2023 по 15.09.2023, 06.10.2023, 27.10.2023, 30.10.2023, з 16.01.2024 по 19.01.2024, 15.01.2024, з 02.02.2024 по 09.02.2024, 08.03.2024, 09.04.2024, з 24.06.2024 по 07.07.2024, 25.07.2024;
-слідчою суддею не взято до уваги, та не надано оцінки доказам, які підтверджують, що керівником Запорізької обласної прокуратури виносяться накази про розподіл обов`язків між керівництвом обласної прокуратури, які передбачають взаємозамінність між керівництвом обласної прокуратури. З огляду на це, під час відпустки/лікарняного/відрядження одного з заступників керівника обласної прокуратури накази про покладення виконання його обов`язків на прокуратури не виносяться.
Так, згідно із відповідними наказами встановлено таку взаємозамінність між керівництвом обласної прокуратури: (1) ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у період з 09.11.2020 по 12.01.2021, а також з 17.11.2022 по 30.01.2023 та з 07.04.2023 по 30.10.2024. Протягом зазначених періодів ОСОБА_9 перебував у відпустці з 02.01.2023 по 06.01.2023; (2) ОСОБА_10 та ОСОБА_7 у період з 13.01.2021 по 05.10.2022, а також з 06.10.2022 по 16.11.2022. Протягом зазначених періодів ОСОБА_10 перебував у відпустках з 19.04.2021 по 30.04.2021, з 19.07.2021 по 23.07.2021, 16.07.2021, з 25.08.2021 по 10.09.2021, 20.12.2021, з 04.01.2022 по 06.01.2022, з 11.04.2022 по 15.04.2022, з 25.07.2022 по 31.07.2022, 05.08.2022, 12.08.2022, 19.08.2022, 26.08.2022, 02.09.2022, 09.09.2022, 30.09.2022, з 11.10.2022 по 12.10.2022. Окрім того ОСОБА_10 з 15.11.2021 по 19.11.2021, з 10.02.2022 по 14.02.2022, з 15.02.2022 по 18.02.2022, 05.10.2022, з 06.10.2022 по 07.10.2022 перебував на лікарняному, а також з 28.04.2022 по 05.07.2022 - був увільнений від виконання службових обов`язків на період дії воєнного стану; (3) ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у період з 31.01.2023 по 06.04.2023. Протягом зазначеного періоду ОСОБА_11 перебував у відпустках з 31.01.2023 по 01.02.2023, з 13.02.2023 по 17.02.2023, з 20.03.2023 по 22.03.2023.
З огляду на зазначене, захисник в своїй апеляційній скарзі стверджує, що керівник Запорізької обласної прокуратори та його заступник у період інкримінованих ОСОБА_7 діянь перебували на свої посадах і підозрювана не виконувала їх обов`язки.
Окрім того, захисник зазначив, що ОСОБА_7 не являється ні стороною, ні учасником кримінального провадження № 42024082030000023 від 04.04.2024.
За таких обставини, на переконання захисника, виходячи із функціональних обов`язків ОСОБА_7 , вона позбавлена процесуальної можливості вчинити будь-які дії з використанням наданої їй влади чи службового становища в межах зазначеного кримінального провадження.
У судове засідання з`явився захисник ОСОБА_5 , який просив здійснити розгляд апеляційної скарги за наявного складу учасників, та повідомив, що така позиція погоджена із ОСОБА_7 . Від підозрюваної ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за її відсутності. Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим колегією суддів прийнято рішення розглянути подану апеляційну скаргу за наявного складу учасників.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що підозрюваний, його захисник чи законний представник на досудовому провадженні може оскаржити повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Питання повідомлення особи про підозру врегульоване нормами глави 22 КПК України. Згідно із ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених КПК запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором і має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення, проте закріплює: що підозра має ґрунтуватися на допустимих доказах; обов`язок захисника забезпечувати з`ясування обставин, які спростовують підозру; строк, після спливу якого дозволяється оскаржувати повідомлення про підозру (два місяці); функцію слідчого судді та вимоги щодо оцінки ним доказів у тому числі при розгляді скарги про скасування повідомлення про підозру.
Відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. 
Водночас згідно з ч. 1 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені КПК України та іншими законами України, з метою, зокрема, забезпечення з`ясування обставин, які спростовують підозру.
Слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).
Аналіз зазначених положень  КПК України дає підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти, зокрема, дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а також наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
У ході розгляду поданої стороною захисту скарги слідча суддя з`ясувала відповідні обставини та дійшла висновку про відсутність підстав для скасування врученого ОСОБА_7 повідомлення про підозру. Переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність і умотивованість наведеного висновку слідчої судді, апеляційна скарга сторони захисту не містить.
Згідно матеріалів провадження, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52024000000000474 від 16 вересня 2024 року здійснюється за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України (том 1, а.с. 10). 
24.09.2024 т.в.о. Керівника Другого підрозділу детективів Першого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 склав повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, а саме у проханні надати неправомірну вигоду та одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади та службового становища. Повідомлення цього ж дня вручене ОСОБА_7 (том 1, а.с. 11-18, 93-96, 163-167).
Водночас, 10.03.2025 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України (том 1, а.с. 163-167).
Захисник у скарзі просив скасувати рішення про повідомлення ОСОБА_7 про підозру від 24.09.2024, проте на момент розгляду питання слідою суддею ОСОБА_7 підозрювалась у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, за обставин, викладених у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 10.03.2025. Отож, саме із даної редакції повідомленої підозри слідча суддя виходила, вирішуючи питання щодо наявності або ж відсутності підстав для скасування повідомлення про підозру.
За версією сторони обвинувачення, у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри зазначається, що 19.09.2024 у період з 14 год 30 хв по 14 год 47 хв під час телефонної розмови у месенджері «Telegram» з використанням абонентського номеру « НОМЕР_1 » ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_13 про те, що спілкувалася із відповідними працівниками правоохоронних органів, які здійснюють досудове розслідування та оперативне супроводження у кримінальному провадженні № 42024082030000023, та висловила прохання надати неправомірну вигоду у розмірі 40 000 доларів США за вжиття нею завдяки займаній посаді заходів, зокрема, щодо: (1) зміни підслідності у кримінальному провадженні № 42024082030000023, а саме направлення його для подальшого досудового розслідування до одного з районних відділів поліції у Дніпропетровській області або доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування у зв`язку з неефективністю досудового розслідування; (2) скасування арешту майна, а саме автомобіля «Toyota Land Cruiser», д.н.з. « НОМЕР_2 », вилученого під час обшуку 07.08.2024 у ОСОБА_13 ; (3) не притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_13 за злочини, передбачені статтями 332, 369-2, 190, 358 КК України. Під час зазначеної розмови ОСОБА_7 деталізовано обговорювала питання, які стосуються підозрюваного ОСОБА_13 , що свідчило про її обізнаність про хід досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Зокрема, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_13 , що у зв`язку з тим, що він порушив обов`язок, визначений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2024 про застосування стосовно нього запобіжного заходу, а саме «здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон», готується клопотання про стягнення застави, яка була внесена на виконання вказаної ухвали, але якщо ОСОБА_13 готовий надати неправомірну вигоду, то вказане клопотання не буде подано. Також ОСОБА_7 зазначила, що вже вжила відповідних заходів, спрямованих на усунення негативних наслідків для ОСОБА_13 у даному кримінальному провадженні, маючи на увазі координацію дій відповідних працівників правоохоронних органів, які здійснюють процесуальне керівництво, досудове розслідування та оперативне супроводження у вказаному кримінальному провадженні.
Окрім того, за змістом повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, під час цієї телефонної розмови, ОСОБА_7 зазначила, що у разі згоди ОСОБА_13 на надання неправомірної вигоди, її безпосередню передачу необхідно здійснити до 23.09.2024, аргументуючи це необхідністю повідомити Офіс Генерального прокурора до 24, 25 вересня 2024 року про визначення підслідності у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 307 КК України до органу досудового розслідування іншої області, зокрема, Дніпропетровської, таким чином створюючи умови для вчинення кримінального правопорушення, а саме відповідну уяву ОСОБА_13 щодо процедури передачі кримінального провадження, у якому він є підозрюваним, до правоохоронних органів Дніпропетровської області та терміновість надання неправомірної вигоди за вчинення таких дій у стислий строк.
Водночас, у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри зазначається, що ОСОБА_7 , як заступник керівника Запорізької обласної прокуратури, в силу повноважень, наділених КПК України, була уповноважена та могла здійснити відповідні дії шляхом винесення вмотивованої постанови про доручення здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 42024082030000023 іншому органу досудового розслідування у зв`язку з неефективністю досудового розслідування на підставі ч. 5 ст. 36 КПК України, зокрема і органу досудового розслідування, який територіально знаходиться в Дніпропетровській області, оскільки КПК України не містить будь-яких заборон щодо цього, або ж визначити підслідність у цьому кримінальному провадженні відповідно до ст. 218 КПК України.
Надалі, за змістом підозри, 21.09.2024 у період з 16 год 00 хв по 16 год 10 хв під час телефонної розмови у месенджері «Telegram» ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_7 про свою згоду на надання неправомірної вигоди. На запитання ОСОБА_13 щодо подальшої долі наявних матеріалів, за якими йому не повідомлено про підозру, ОСОБА_7 запевнила, що ці матеріали будуть знищені або досудове розслідування таких фактів активно здійснюватися не буде, без притягнення ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності. Також вона зазначила, що перед зміною підслідності у вказаному кримінальному провадженні необхідно буде скасувати арешт з автомобіля «Toyota Land Cruiser», д.н.з. « НОМЕР_2 », яким користується ОСОБА_13 . За результатами вказаної розмови домовилися про зустріч 23.09.2024 у місті Запоріжжя.
На виконання попередньої домовленості, 23.09.2024 о 12 год 30 хв ОСОБА_13 шляхом відправлення текстового повідомлення у месенджері «Telegram» повідомив ОСОБА_7 , що прибув до міста Запоріжжя. В цей же час, під час обміну повідомленнями ОСОБА_7 запропонувала зустрітися після 14 год того ж дня, на що ОСОБА_13 зазначив про те, що його викликано на допит у цей час та він може мати відповідні неприємності за неявку до слідчого. Проте, ОСОБА_7 зазначила, що попередила працівників правоохоронних органів про його запізнення, але зауважила, що їй необхідно буде підтвердити їм факт отримання неправомірної вигоди, оскільки вони не впевнені у наданні такої вигоди ОСОБА_13 .
У подальшому, 23.09.2024 ОСОБА_13 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 , через визначену нею особу, а саме заступника керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_14 , під вигаданим ім`ям « ОСОБА_14 », перебуваючи біля кафе «AfterTaste Coffee Place» за адресою: АДРЕСА_1, на виконання вказівки ОСОБА_14 , поклав неправомірну вигоду до багажного відділення автомобіля білого кольору марки «Lexus», д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_14 , який виконуючи прохання ОСОБА_7 , не був обізнаний про обставини одержання нею неправомірної вигоди від ОСОБА_13 .
Отже, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 19.09.2024 висловила, а 23.09.2024 одержала від ОСОБА_13 на свою користь та користь третіх осіб неправомірну вигоду у розмірі 40 000 (сорок тисяч) доларів США за вжиття нею завдяки займаній посаді зазначених вище заходів у кримінальному провадженні № 42024082030000023.
Як вбачається із матеріалів провадження, на час повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри існували факти та інформація, які свідчили про те, що ОСОБА_7 могла вчинити кримінальне правопорушення, про підозру у якому їй було повідомлено. Про це, зокрема, свідчать наступні докази та документи:
-протокол огляду від 16.09.2024, під час якого проведено огляд сайту Запорізької обласної прокуратури та встановлено, окрім іншого, що ОСОБА_7 займає посаду заступника керівника даного органу, на яку її призначено 06.11.2020, а також, що ОСОБА_14 є виконувачем обов`язків керівника Мелітопольської окружної прокуратури, яка водночас входить до структури Запорізької обласної прокуратури (том 1, а.с. 38-45(з);
-наказ № 17 від 07.04.2023 про розподіл обов`язків між керівництвом Запорізької обласної прокуратури (том 1, а.с. 74(з)-76);
-заява ОСОБА_13 про вчинення кримінального правопорушення від 16.09.2024, відповідно до якої він повідомив, що заступник керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 спільно з невстановленими особами, у т.ч. службовими особами УСБУ в Запорізькій області висловили йому прохання надати неправомірну вигоду в сумі 100 000 доларів США за вчинення в його інтересах дій у кримінальному провадженні № 42024082030000023 від 04.04.2024 дій, а саме: скасування арешту, повернення вилученого автомобіля, перекваліфікацію інкримінованого ОСОБА_13 кримінального правопорушення з ст. 307 КК України на ст. 309 КК України та не притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України (том 1, а.с. 32);
-протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 16.09.2024, відповідно до якого свідок зазначив, зокрема, що ОСОБА_7 він знає багато років, оскільки вони родом з одного села та мають спільне коло знайомих. Приблизно на початку 2024 року ОСОБА_7 повідомила свідку, що він має повернути їй кошти у сумі 48 500 доларів США. У подальшому, на початку червня 2024 року до свідка зателефонував чоловік, який представився ОСОБА_16 та, окрім іншого, повідомив, що у разі неповернення зазначених коштів у нього будуть неприємності. Окрім того, свідок зазначив, що 07.08.2024 його було затримано у м. Дніпро співробітниками ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області спільно з працівниками УСБУ після проведення обшуку автомобіля Toyota Land Cruiser 300, д.н.з. НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні № 42024082030000023, яке розслідувалось за ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України, а згодом вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Окрім того, відповідно до протоколу допиту, під час перебування свідка в СІЗО ОСОБА_7 повідомила його брату про необхідність повернення їй свідком боргу в сумі 48 500 доларів США та зазначила, що для вирішення проблем у кримінальному провадженні № 42024082030000023 від 04.04.2024, свідок має передати їй та службовим особам УСБУ в Запорізькій області гроші у сумі 100 000 доларів США (том 1, а.с. 35-37, 127-129);
-матеріали кримінального провадження № 42024082030000023, що надані свідком ОСОБА_13 та долучені до протоколу його допиту від 16.09.2024, а саме: супровідного листа ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 10.09.2024 № 12439/45/-/03-2024, витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 42024082030000023, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 19.08.2024 згідно з якими установлено, що ОСОБА_13 повідомлено про підозру підозрюваним у кримінальному провадженні № 42024082030000023 за ч. 3 ст. 307 КК України; ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2024 у справі № 333/6818/24, якою надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_13 ; протоколу обшуку автомобіля від 07.08.2024; протоколу затримання ОСОБА_13 від 07.08.2024 за підозрою у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості у яких узгоджуються із повідомленими свідком під час допиту обставинами (том 1, а.с. 130-139);
-протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 23.09.2024, відповідно до якого ОСОБА_13 детективами НАБУ вручено заздалегідь ідентифіковані грошові купюри у кількості 400 штук, номіналом по 100 доларів в сумі 40 000 (сорок тисяч) доларів США (том 1,а.с. 45(з)-47);
-протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 23.09.2024 з додатками, відповідно до якого свідок зазначив, що ОСОБА_7 повідомила його брату ОСОБА_17 про необхідність швидше повідомити відповідь на раніше висловлене нею прохання надати неправомірну вигоду за вчинення нею дій у кримінальному провадженні № 42024082030000023 та, що свідка було додано до групи з назвою «.» в додатку «Telegram», до якої входили свідок, його брат та ОСОБА_7 , яка використовувала номер НОМЕР_1 і була підписана «Rystem». Також свідок повідомив, що 19.09.2024 у застосунку Telegram відбувся груповий телефонний дзвінок під час якого ОСОБА_7 підтвердила, що співробітниками УСБУ у Запорізькій області готується клопотання про зміну свідку запобіжного заходу, наголошувала, що вони чекають відповіді на висловлену пропозицію щодо надання неправомірної вигоди, а також, що свідок має передати їй 40 000 доларів США, з яких 30 000 доларів США буде для працівників УСБУ в Запорізькій області, а 5 000 доларів США чи 10 000 доларів США для скасування арешту та повернення вилученого автомобіля, та наголосила про необхідність повернення їй боргу у сумі 48 500 доларів США. Окрім того, відповідно до протоколу допиту, свідок повідомив про домовленість із ОСОБА_7 про зустріч 23.09.2024, коли свідок буде їхати на допит у цей день на 14:00 та про обставини передання неправомірної вигоди. Зокрема, свідок зазначив, що під час телефонних розмов 23.09.2024 ОСОБА_7 повідомила, що не буде особисто отримувати кошти і, що їх треба передати довіреній особі на ім`я ОСОБА_14 , який зі слів ОСОБА_7 , є співробітником СБУ, а також свідок повідомив обставини передання ним, а саме поміщення до багажного відділення автомобіля Лексус, який знаходився біля кафе «AfterTaste Coffee Place», пакету з заздалегідь врученими працівниками НАБУ коштами у розмірі 40 000 доларів США, а також, що після цього свідок здійснив дзвінок ОСОБА_7 та підтвердив передачу коштів (том,1 а.с. 77-79);
-скріншоти з додатку «Telegram» з мобільного телефону ОСОБА_13 , які додані до протоколу його допиту від 23.09.2024, щодо його спілкування з ОСОБА_7 , відомості з яких узгоджуються із наданими свідком показаннями під час допиту, зокрема наявність телефонних дзвінків та листування 23.09.2024, надіслання ОСОБА_13 посилання з геоданими місця розташування кафе «AfterTaste Coffee Place» о 2:18 (14:18) 23.09.2024; повідомлення від абонента з номером  НОМЕР_1  о 2:13 (14:13) 23.09.2024, про те, що людина стоїть біля авто, а також вказівка вийти і віддати, що відповідає часу передання неправомірної вигоди; наявність спілкування між свідком та ОСОБА_7 після передання неправомірної вигоди (том 1, а.с. 80-85);
-протокол обшуку від 23.09.2024 з додатками, відповідно до якого під час проведення невідкладного обшуку автомобіля LEXUS IS 200T, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_14 , в багажному відділенні виявлено та вилучено кошти в сумі 40 000 доларів США, які знаходились у чорному пакеті з написом «ЦУМ Київ», серії та номери купюр яких співпадають з тими, які були 23.09.2024 вручені свідку ОСОБА_13 детективами НАБУ. Поряд з цим, відповідно до додатку до протоколу обшуку, а саме фото екрану мобільного телефону, що належить ОСОБА_14 , у застосунку WhatsApp виявлено чат із абонентом « ОСОБА_18 », відомості якого вказують на те, що 23.09.2024 зазначений абонент неодноразово телефонував ОСОБА_14 , а саме об 11:32, 14:19, 14:24, 14:34 та 14:55, водночас на останні два виклики ОСОБА_14 не відповів, адже вже о 14:40 було розпочато обшук автомобіля. Окрім того, у даному чаті виявлено видалені повідомлення, що надіслані абонентом « ОСОБА_18 » о 13:17 та 14:22, що відповідає зазначеній свідком ОСОБА_13 інформації про час надсилання ним ОСОБА_7 повідомлень щодо місця розташування кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 47(з)-59);
-протокол обшуку від 23.09.2024, відповідно до якого під час обшуку службового кабінету ОСОБА_7 , а також приміщення приймальні, було зафіксовано, серед іншого, пошук  ОСОБА_7  в браузері Google Chrome адреси: АДРЕСА_1 , що є адресою, за якою за домовленістю між ОСОБА_7 та ОСОБА_13 мала бути передана неправомірна вигода (том 1, а.с. 60-64);
-протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 23.09.2024, відповідно до якого, свідок, окрім іншого, повідомив, що під час розмови з ОСОБА_7 остання йому сказала, що вона може вирішити питання з кримінальним провадженням відносно ОСОБА_13 , що це буде коштувати в районі 50 000 доларів США. ОСОБА_7 повідомила, що частину коштів планувалось для передачі співробітникам СБУ. ОСОБА_17 також повідомив, що за неправомірною вигодою для ОСОБА_7 мав приїхати чоловік на ім`я ОСОБА_14 , який є співробітником СБУ. Окрім того, свідок повідомив обставини передачі ОСОБА_13 коштів, а саме, передання їх за вказівкою ОСОБА_7 чоловіку на ім`я ОСОБА_14 , шляхом поміщення до багажного відділення автомобіля Лексус (том1, а.с. 85(з)-87);
-протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 23.09.2024, відповідно до якого, свідок повідомив, що 23.09.2024 ОСОБА_7 попросила його приїхати до кав`ярні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1, для отримання для неї посилки, на що він погодився. Коли свідок на своєму автомобілі LEXUS НОМЕР_3  приїхав за названою адресою, два незнайомі йому хлопці передали паперовий пакет чорного кольору, який поклали до багажника автомобіля. Після того, як свідок зачинив багажник та поїхав, його автомобіль був заблокований співробітниками НАБУ. Також, свідок зазначив, що про вміст переданого пакету йому стало відомо лише під час обшуку (том 1, а.с. 88-92);
-протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіоконтроль особи (далі - НС(Р)Д) від 20.09.2024, відповідно до якого зафіксовано розмови ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , зокрема, 19.09.2024 відбулась розмова між ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_7 , під час якої остання повідомила, що щодо ОСОБА_13 хочуть подавати клопотання про зміну запобіжного заходу і що після того як таке буде задоволено судом, попередньо сплачена ним застава буде звернута в дохід держави; що якщо відповідь ОСОБА_13 буде позитивна, то тоді треба швидше, бо ще необхідно погоджувати з Офісом Генерального прокурора. Також під час цієї розмови на запитання ОСОБА_13 щодо того скільки точно їм треба надати, ОСОБА_7 зазначила: «ми зробимо 30 і 5 або 10 буде зняти арешт з автомобіля. Ну, 5 суд візьме 100%», «ну, краще розраховуй одразу на 10, тому що потрібно ще буде в прокуратурі щось обмінне дати і в поліції». Окрім того, на запитання ОСОБА_13 , що буде після того як він передають кошти, ОСОБА_7 повідомила: «…дивись, це я на себе вже беру сама відповідальність. У тебе буде лише, яка зараз 307-ма. Ми її відправимо на Дніпро в Центральний ось цей район, в Центральний райвідділ. Ви там можете перекваліфікуватись на 309-ту». Також під час зазначеної розмови на запитання ОСОБА_13 щодо автомобіля ОСОБА_7 , окрім іншого, зазначила: «Ти платиш, вони домовляються одразу з судом, щоб ти подав клопотання, зняли арешт, вони суд на себе беруть. Тобі знімають арешт, ми відправляємо 307-му в Дніпро і ці всі матеріали, що у нас є, ми їх хоронимо». Також під час цієї розмови ОСОБА_7 повідомила і інші деталі щодо долі кримінального провадження відносно ОСОБА_13 після передачі ним обумовленої суми коштів, а також, зазначила, що попереджала ОСОБА_13 , що візьметься йому допомагати дешевше, коли він поверне їй борг (48 500 доларів США). Поряд з цим, відповідно до зазначеного протоколу, 19.09.2024 було зафіксовано розмову ОСОБА_13 та  ОСОБА_7 , зі змісту якої висновується, що остання була обізнана про хід кримінального провадження щодо ОСОБА_13 , зокрема, що йому було направлено повістку на допит, що буде відбуватись під час такого допиту, що бачила, який документ у нього забрали, але не запам`ятала який саме, про кількість вилучених у нього наркотичних засобів, а саме, що їх там «на 10 тисяч доларів» і, що то, як їй сказали, дорогі наркотики (том 1, а.с. 107(з)-113);
-протокол за результатами проведення НС(Р)Д від 24.09.2024, відповідно до якого зафіксовано розмову, яка відбулася 21.09.2024 між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , під час якої на запитання ОСОБА_13 щодо того, що буде після направлення справи в Дніпро, ОСОБА_7 зазначила: «… ми її залишимо тут на знищення. Ми туди віддаємо тільки ось це, що тобі повідомили», а також під час цієї розмови ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_13 , що якщо він до допиту, який заплановано в понеділок, тобто 23.09.2024 передасть обумовлені кошти, то на допиті він має відмовились давати покази, посилаючись на ст. 63 Конституції України. Окрім того, під час цієї розмови відбувся діалог, зміст якого вказує на можливість ОСОБА_7 впливати на хід та результат кримінального провадження щодо ОСОБА_13 , зокрема на запитання ОСОБА_13 : «… думаєш вони не хочуть грошей?» ОСОБА_7 відповіла: «…Ти знаєш, можливо і не хочуть. Якщо там на тебе все нормально у них, вони не дуже хотіли, я тобі скажу. Просто, що вони мені відмовити не можуть», «Вони ж, я ж не сказала, що ти просто людина, вони ж проаналізували, що ми з одного району, «Ну зрозумів, я ж не говорила, що ти проста людина і до мене звернувся, я сказала, що ти мій знайомий» (том1, а.с. 114-117);
-протокол за результатами проведення НС(Р)Д - аудіо, відео контролю особи від 21-29.10.2024, відповідно до якого, окрім інших, зафіксовано розмову ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , що відбулась 23.09.2024 у період з 14:09:50 до 14:19:19, під час якої співрозмовники обговорювали можливість перенесення допиту ОСОБА_13 у цей день на пізніший час. Зокрема, під час цієї розмови ОСОБА_7 зазначила, що «я зараз перенесу десь на 15:30. Поїдеш туди, в райвідділ з адвокатом». Надалі у цей же день, у розмові, що відбулась у період з 14:24:45 до 14:25:56 ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_13 , що зараз йому зателефонує адвокат або ж слідчій та повідомлять, що допит перенесено на «опів на четверту». Окрім того, у період з 14:38:38 до 14:40:33 зафіксовано розмову, у якій ОСОБА_7 повідомляє ОСОБА_13 , що його адвокат не має можливості з`явитись на допит у визначений час. Також, відповідно до цього протоколу, зафіксовано, як ОСОБА_13 поміщає пакет до багажного відділення автомобіля LEXUS, д.н.з.  НОМЕР_3 (том 1, а.с. 227(з)-237);
-протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 09.10.2024, який є т.в.о. заступника начальника - начальником СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, слідчим якого здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42024082030000023 за підозрою ОСОБА_13 . Так, свідок, окрім іншого зазначив, що 23.09.2024 о 14 год 24 хв до нього зателефонував керівник Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_20 , надавши усну вказівку перенести виклик ОСОБА_13 на 15:30 (том 1, а.с. 216(з)-218);
-протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 11.10.2024, відповідно до якого свідок, окрім іншого зазначив, що спілкувався із ОСОБА_7 23.09.2024 приблизно в обід у месенджері «WhatsApp». Проте, свідок не надав для огляду детективу листування із ОСОБА_7 , зазначивши, що воно не зберіглося. Також свідок зазначив, що не обговорював із ОСОБА_7 обставини розслідування кримінального провадження № 42024082030000023. Разом з тим, свідок повідомив, що через декілька днів після затримання ОСОБА_13 свідку зателефонувала ОСОБА_7 та, серед іншого, почала розпитувати про обствини: що за автомобіль, що вилучили, марка автомобіля, прізвище особи, у якої було вилучено. На що свідок повідомив марку автомобілю, місце проведення обушку, а також те, що прізвище затриманого на літеру «С», що він уродженець Донецької області (том 1, а.с. 218(з)-226).
Слідча суддя обґрунтовано дійшла висновку про наявність у цьому провадженні достатніх доказів для підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, які у своїй сукупності та взаємозв`язку відповідають тому мінімальному рівню стандарту «достатніх доказів (підстав)», що закріплений в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України.
Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчої судді та вважає, що сукупність наявних у матеріалах провадження доказів свідчить про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри та формують внутрішнє переконання причетності підозрюваної до вчинення відповідного кримінального правопорушення. При цьому колегія суддів бере до уваги, що стандарт доказування «достатніх доказів (підстав) для підозри» та «обґрунтована підозра» не передбачають, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження.
На цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для здійснення повідомлення про підозру.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком слідчої судді, що докази у кримінальному провадженні № 52024000000000474, якими обґрунтовується підозра, узгоджуються між собою та із обставинами, викладеними у повідомленні про підозру, у тому числі про зміну раніше повідомленої підозри, а отже можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 368 КК України та обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного злочину.
Колегія суддів відхиляє твердження сторони захисту про невірну кваліфікацію дій підозрюваної, оскільки матеріали провадження свідчать про обізнаність ОСОБА_7 із обставинами кримінального провадження № 42024082030000023, вжиття нею заходів щодо перенесення допиту ОСОБА_13 , а також про те, що в силу займаної нею посади, навіть не будучи безпосередньо прокурором у зазначеному кримінальному провадженні, мала можливість впливу на хід досудового розслідування у ньому. За змістом зафіксованих за результатами проведення НС(Р)Д розмов, ОСОБА_7 позиціонувала себе, як таку, що має можливість допомогти ОСОБА_13 у вирішенні питання щодо усунення негативних наслідків для нього у цьому кримінальному провадженні.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що ймовірне вчинення інкримінованих ОСОБА_7 дій щодо кримінального провадження № 42024082030000023 можливе шляхом використання, у тому числі, службового становища, що, водночас, виключає можливість вчинення таких дій без використання безпосередніх службових повноважень, натомість стає можливим внаслідок використання свого становища, авторитету, зв`язків, тощо.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності достатніх підстав для підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та можуть бути перевірені судом під час судового розгляду кримінального провадження по суті. 
У рішенні у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) (заява № 49684/99 від 27.09.2001) (п. 30), Європейський Суд з прав людини відзначив, що: «…Незважаючи на те, що п.1 ст.6 Конвенції прав людини зобов`язує суди мотивувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент…». 
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.
Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду скарги на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін.
Невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження чи істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
У зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, а відтак вважає постановлене рішення законним і обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування.
Керуючись статтями 309, 376, 395, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 червня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 на повідомлення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, у межах кримінального провадження № 52024000000000474 від 16 вересня 2024 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                                      ОСОБА_1 

Судді:                                                                                         ОСОБА_2 

        ОСОБА_3