ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/27881/24
Провадження № 22-ц/820/1354/25

Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,
секретар судового засідання Кошельник В.М.
з участю: позивача, його представника, представника відповідача
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/27881/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги щодо предмета спору, виконавчий комітет Хмельницької міської ради про визначення способів участі батька у вихованні дітей.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в :
В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визначити способи участі батька у вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і спілкуванні з ними та спільного відпочинку за наступним графіком:
- Спілкування батька з доньками без присутності матері.
- Під час навчального періоду дітей кожного вівторка та кожного четверга ОСОБА_1 має право забирати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із навчальних закладів з можливістю проведення спільного часу разом до 20:00 год.
- Другу та четверту п`ятницю місяця з 16.00 год. п`ятниці до 18.00 год. неділі діти проводять з ОСОБА_1 .. Одночасно покласти на ОСОБА_2 обов`язок передавати дітей ОСОБА_1 з фактичного місця перебування дітей.
- Щороку у літній період з 01 по 31 серпня включно діти проводять з батьком.
- Під час весняних, зимових та осінніх канікул: кожен парний рік - першу половину цих канікул, кожен непарний рік - другу половину цих канікул діти проводять з батьком за місцем його фактичного проживання та/або в загальнодоступних місцях без присутності матері, та будь-яких інших членів її родини.
- Державні та релігійні свята (відповідно до ст.73 КЗпП України) та особисті (день народження дітей, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 ) діти проводять з батьком кожен непарний рік за місцем його фактичного проживання та/або на окремій території в загальнодоступних місцях без присутності матері, та будь-яких інших членів її родини.
-  ОСОБА_7 за Днем Народження день, а саме 28 березня, що припадає на парний рік та 05 липня, що припадає на парний рік діти проводять з ОСОБА_1 за місцем фактичного проживання батька та/або на окремій території в загальнодоступних місцях без присутності матері, та будь-яких інших членів її родини.
-  ОСОБА_7 за 13 квітня суботу та неділю діти проводять з батьком з 10:00 год. суботи по 20 год. неділі за місцем фактичного проживання батька та/або на окремій території в загальнодоступних місцях без присутності матері, та будь-яких інших членів її родини.
-  ОСОБА_8 спілкування без обмеження у часі батька із доньками за допомогою телефонного зв`язку та інших засобів (інтернет зв`язок за допомогою месенджерів Viber, WhatsApp, Telegram) зі збереженням звичного для дітей режиму.
- Повідомляти ОСОБА_1 інформацію про стан здоров`я дітей та не перешкоджати батькові у період хвороби доньки ОСОБА_9 та/або доньки ОСОБА_10 безперешкодно відвідувати їх за місцем фактичного знаходження.
- Покласти на ОСОБА_2 обов`язок повідомляти ОСОБА_1 інформацію щодо будь-яких змін фактичного місця проживання, перебування дітей, а також зміни дітьми навчальних закладів та будь-яких інших змін.
На підтримання заявлених позовних вимог, позивач посилався, що вони з відповідачкою з 29 квітня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2021 року розірвано. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розлучення залишились проживати з матір`ю, однак відповідачка не дає можливості реалізувати його права як батька, а саме не дає спілкуватись та бачитись із дітьми та приймати участь у їх вихованні, зокрема, перешкоджає їх спілкуванню особисто, через телефонний зв`язок та Інтернет мережу.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2025 року позов задоволено частково, визначено способи участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя: АДРЕСА_1 , у вихованні та спілкуванні з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за згодою дітей та з урахуванням стану їх здоров`я, в громадських місцях і дитячих закладах Хмельницької міської територіальної громади та без присутності їх матері, без порушення режиму навчання і відвідування додаткових занять 
до 31.12.2028 року:
1. щомісяця у другий та четвертий тиждень у суботу та неділю з 12:00 до 18:00;
2. у непарні роки ІНФОРМАЦІЯ_4 (день народження ОСОБА_10 ) та ІНФОРМАЦІЯ_3 (день народження ОСОБА_9 ), а також свята, визначені ст. 73 КЗпП України з 12:00 до 18:00 години (мати проводить з дітьми наступний після свята день);
3. у парні роки 05 липня (день, наступний після дня народження ОСОБА_10 ) та 28 березня (день, наступний після дня народження ОСОБА_9 ) з 12:00 до 18:00, у парні роки дні народження дітей і свята, визначені ст. 73 КЗпП України, діти проводять з матір`ю;
4. щороку найближчу після ІНФОРМАЦІЯ_6 (день народження батька) суботу з 12:00 до 18:00 години;
з 01 січня 2029 року за згодою дітей та з урахуванням стану їх здоров`я, та без присутності їх матері, без порушення режиму навчання і відвідування додаткових занять:
1. щотижня протягом навчального періоду у вівторок та четвер після закінчення занять і до 18:00 години;
2. щомісяця у другий та четвертий тиждень у п`ятницю після закінчення занять у закладі освіти до 18:00 години неділі;
3. у непарні роки ІНФОРМАЦІЯ_4 (день народження ОСОБА_10 ) та ІНФОРМАЦІЯ_3 (день народження ОСОБА_9 ), а також свята, визначені ст. 73 КЗпП України з 12:00 до 18:00 години (мати проводить з дітьми наступний після свята день);
4. у парні роки 05 липня (день, наступний після дня народження ОСОБА_10 ) та 28 березня (день, наступний після дня народження ОСОБА_9 ) з 12:00 до 18:00 години, у парні роки дні народження дітей і свята, визначені ст. 73 КЗпП України, діти проводять з матір`ю;
5. щороку з 10:00 01 серпня до 18:00 30 серпня. Щороку один місяць мати має право на проведення з дітьми без побачень з батьком (про конкретний місяць повідомляє ОСОБА_1 заздалегідь);
6. щороку найближчу після 13 квітня (день народження батька) суботу з 12:00 до 18:00години.
В задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.
Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Апелянт вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду. Апелянт вважає, що висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 14.02.2025 не містить переконливих обґрунтувань щодо встановлення графіку побачень батька з дітьми лише у вихідні та святкові дні на пару годин, вважає, що висновок прийнято з забезпеченням інтересів матері, але без врахування думки та інтересів дітей та батька. Апелянт переконаний, що суд першої інстанції погодившись з висновком Органу опіки та піклування недотримався принципу рівності прав батьків у вихованні дітей, а також не врахував інтересів дітей, необхідності отримання доньками виховних заходів від кожного із батьків. Також, на думку апелянта, через наявність нового чоловіка відповідач почала налаштовувати дітей проти батька, що погано вплинуло на психологічний та моральний стан дівчат, що призводило до сліз, почуття провини, поганого самопочуття та стану здоров`я дітей.
Відповідачка ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Так на думку відповідача суд першої інстанції ухвалив у повній мірі законне і обґрунтоване рішення враховуючи інтереси дітей, їх психоемоційний стан, вік, прихильність до матері, режим навчання та додаткових занять. Зазначає що з доказів у справі, а саме психологічного заключення про психо-емоційний стан дітей, вбачається холодне відношення доньок до батька, також стверджує що не чинить перешкод у спілкуванні дітей з батьком та вважає, що позивачу потрібно працювати над налагодженням з ними стосунків.
Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду змінити.
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставою для зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
       Так судом встановлено, що 29 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2021.
Сторонами по справі є батьки дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати із матір`ю за місцем її проживання.
Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради №448/01-31 від 14.02.2025 року, орган опіки та піклювання вважає за доцільне визначити такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце та час їх спілкування: за згодою дітей та з урахуванням стану їх здоров`я, в громадських місцях і дитячих закладах Хмельницької міської територіальної громади та без присутності їх матері, без порушення режиму навчання і відвідування додаткових занять
до 31.12.2028 року:
1. щомісяця у другий та четвертий тиждень у суботу та неділю з 12:00 до 18:00;
2. у непарні роки ІНФОРМАЦІЯ_4 (день народження ОСОБА_10 ) та ІНФОРМАЦІЯ_3 (день народження ОСОБА_9 ), а також свята, визначені ст. 73 КЗпП України з 12:00 до 18:00 години (мати проводить з дітьми наступний після свята день);
3. у парні роки 05 липня (день, наступний після дня народження ОСОБА_10 ) та 28 березня (день, наступний після дня народження ОСОБА_9 ) з 12:00 до 18:00, у парні роки дні народження дітей і свята, визначені ст. 73 КЗпП України, діти проводять з матір`ю;
4. щороку найближчу після ІНФОРМАЦІЯ_6 (день народження батька) суботу з 12:00 до 18:00 години;
з 01 січня 2029 року за згодою дітей та з урахуванням стану їх здоров`я, та без присутності їх матері, без порушення режиму навчання і відвідування додаткових занять:
1. щотижня протягом навчального періоду у вівторок та четвер після закінчення занять і до 18:00 години;
2. щомісяця у другий та четвертий тиждень у п`ятницю після закінчення занять у закладі освіти до 18:00 години неділі;
3. у непарні роки ІНФОРМАЦІЯ_4 (день народження ОСОБА_10 ) та ІНФОРМАЦІЯ_3 (день народження ОСОБА_9 ), а також свята, визначені ст. 73 КЗпП України з 12:00 до 18:00 години (мати проводить з дітьми наступний після свята день);
4. у парні роки 05 липня (день, наступний після дня народження ОСОБА_10 ) та 28 березня (день, наступний після дня народження ОСОБА_9 ) з 12:00 до 18:00 години, у парні роки дні народження дітей і свята, визначені ст. 73 КЗпП України, діти проводять з матір`ю;
5. щороку з 10:00 01 серпня до 18:00 30 серпня. Щороку один місяць мати має право на проведення з дітьми без побачень з батьком (про конкретний місяць повідомляє ОСОБА_1 заздалегідь);
6. щороку найближчу після 13 квітня (день народження батька) суботу з 12:00 до 18:00години.
Крім того з висновку психолога ОСОБА_12 від 01.11.2023р. вбачається прихильність дітей до матері ОСОБА_2 і про те, що вони емоційно почуваються стабільно, а їх розумовий та психоемоційний розвиток знаходиться в межах вікової норми. Окрім цього психолог зазначає, що в зв`язку з частими конфліктами між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і непорозуміннями, які закінчувались бурхливим з`ясуванням стосунків діти почувають себе в небезпеці. 
Отже між батьками існує спір щодо порядку участі батька у вихованні дітей.
Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.
У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Частиною першою статті 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а стаття 153 цього Кодексу встановлює право матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.
Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо у той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.
Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд апеляційної інстанції вважає що встановленим є факт конфліктної ситуації між сторонами та наявність спору між батьками щодо участі батька у вихованні дитини і вільно досягти згоди щодо способу участі батька, який проживає окремо від дитини, у її вихованні і спілкуванні із нею вони не можуть.
Відтак висновок суду щодо встановлення саме такого порядку є законним та відповідає найкращим інтересам дітей, а отже підстав для задоволення апеляційних доводів та скасування рішення суду першої інстанції немає.
Вирішуючи спір між батьками щодо участі батька у вихованні дитини, суд першої інстанції враховував всі обставини справи, зокрема вік і стан здоров`я малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , режим дня дітей, тощо.
Суд дотримався розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дітей, що сприятиме у повній мірі їх нормальному розвитку і забезпечить рівність прав батьків у вихованні дітей.
Також суд при визначені різного порядку участі батька у вихованні дітей в період до 31.12.2028 року та з 01.01.2029 року правомірно врахував висновок психолога та відносини між дітьми і батьком, що склались на даний час.
       Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду, не містить переконливих обґрунтувань щодо встановлення графіку побачень батька з дітьми, висновок прийнято з забезпеченням інтересів матері, але без врахування думки та інтересів дітей та батька слід відхилити.
       Апелянтом не аргументовано беззаперечними та переконливими доказами в чому висновки суду і органу опіки і піклування прийнято без врахування інтересів дітей і батька, доводи апелянта мають загальний характер та жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції.
       Інші доводи апелянта, що через наявність нового чоловіка відповідач почала налаштовувати дітей проти батька, що погано вплинуло на психологічний та моральний стан дівчат, що призводило до сліз, почуття провини, поганого самопочуття та стану здоров`я дітей не мають значення при вирішенні даного спору, адже саме в зв`язку з конфліктом між сторонами щодо участі батька у вихованні дітей позивач звернувся до суду і суд у встановлений спосіб захистив його права і надав можливість батьку спілкуватись з дітьми. .
       В той же час, визначаючи в рішенні суду участь батька у вихованні та спілкуванні з дітьми з умовою «за згодою дітей» суд допустив помилку.
       Так судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
       За нормами ст.ст. 30, 31 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право:1) самостійно вчиняти дрібні побутові правочини; 2) здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом.
       Відповідно до  ст. 47  ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. 
       Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є малолітніми, не можуть бути учасниками цивільного процесу мають часткову цивільну дієздатність щодо вчинення певних цивільних дій, їх законним представником є відповідач.
       В зв`язку з цим визначення порядку участі батька у вихованні дітей з умовою «за згодою дітей» не відповідає приписам цивільного і цивільно-процесуального законодавства, адже спір щодо участі батька у вихованні дітей виник не між дітьми і батьком, а між матір`ю і батьком. 
       Таким чином суд не може визначати порядок участі у батька у вихованні дітей за їх згодою, така згода в даному випадку з урахуванням віку дітей, проживання разом з матір`ю, норм цивільного і цивільно-процесуального законодавства не може бути визначена в рішенні суду як обов`язкова умова встановленого порядку.
       З врахування викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду слід змінити, виключивши з мотивувальної та резолютивної частини рішення умову участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з ОСОБА_5 та ОСОБА_13 «за згодою дітей».
       Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.
       Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2025 року змінити.
       Виключити з мотивувальної та резолютивної частини рішення умову участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «за згодою дітей».
       В решті рішення залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 30 червня 2025 року.

Судді                         А.М. Костенко 

Р.С. Гринчук 

Т.В. Спірідонова