ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" травня 2025 р.           Справа№ 18-02/184
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Руденко  М.А.
суддів:            Пономаренка  Є.Ю. 
          Барсук  М.А. 

при секретарі:                               Реуцькій Т.О.

представники сторін не з`явились 
розглянувши апеляційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
на ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.03.2025 про задоволення частково скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 
за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
у справі №18-02/184 (суддя Васянович А.В.)
за позовом акціонерного товариства "Укрінбанк" в особі Дніпровської філії АТ "Укрінбанк" 
до 1. фізичної особи -підприємця ОСОБА_1,
    2. товариства з обмеженою відповідальністю "Сінніс ЛТД"
про стягнення 208 102 грн 40 коп.,

В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 23 березня 2010 року задоволено позов акціонерного товариства "Укрінбанк" в особі Дніпровської філії АТ "Укрінбанк" повністю та стягнуто солідарно із фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Укрінбанк", Дніпровської філії АТ "Укрінбанк" борг по кредиту в сумі 170 000 грн, 24 377 грн 81 коп. процентів, 13 724 грн 59 коп. пені, 1040 грн 52 коп. витрат на сплату державного мита, 118 грн витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу та із товариства з обмеженою відповідальністю "Сінніс ЛТД" на користь акціонерного товариства "Укрінбанк", Дніпровської філії АТ "Укрінбанк" борг по кредиту в сумі 170   000 грн, 24 377 грн 81 коп. процентів, 13 724 грн 59 коп. пені, 1040 грн 51 коп. витрат на сплату державного мита, 118 грн витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. 
На виконання даного рішення господарським судом Черкаської області 09 квітня 2010 року було видано відповідний наказ.
11 лютого 2025 року від ОСОБА_1 надійшла скарга на дії державного виконавця Другого Відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства  юстиції (м. Київ).
Ухвалою господарського суду Черкаської області від 31.03.2025 скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задоволено частково.
Скасовано постанову державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12 березня 2024 року в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , які знаходяться (розміщуються) на рахунку № НОМЕР_1 відкритому у філії Черкаське обласне управління AT "Ощадбанк", МФО 354507 код отримувача НОМЕР_2 на його ім`я.
Скасовано постанову державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10 квітня 2024 року вчастині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , які знаходяться (розміщуються) на рахунку № НОМЕР_1 відкритому у філії Черкаське обласне управління AT "Ощадбанк", МФО 354507 код отримувача НОМЕР_2 на його ім`я.
Зобов`язано державного виконавця прийняти заходи для повернення ОСОБА_1 стягнуті з 01 травня 2024 року по 01 січня 2025 року грошові кошти з карткового рахунку № НОМЕР_1 , який знаходиться у філії Черкаське обласне управління AT "Ощадбанк", МФО 354507 код отримувача НОМЕР_2 у розмірі 20 754 грн 48 коп.
В решті скаргу залишено без задоволення.
Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що на рахунок № НОМЕР_1 зараховуються саме пенсійні виплати ОСОБА_1 з якого було списано грошові кошти в розмірі 20  754 грн 48 коп, доказів того, що списані з рахунку боржника № НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Ощадбанк", грошові кошти є іншим видом доходу боржника, ніж пенсія, на які можливо було звернути стягнення у період дії воєнного стану в Україні, матеріали справи не містять.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до провадження, скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.03.2025 у справі №18-02/184 в частині: скасування постанов державного виконавця від 12.03.2024 та 10.04.2024; зобов`язання повернути ОСОБА_1 кошти у сумі 20 754, 48 грн. Постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника повинен був повідомити виконавця про цільове призначення коштів розміщених на рахунку та повернути його постанову без виконання. 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2025 апеляційну скаргу у справі №18-02/184 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.03.2025 у справі №18-02/184. Справу призначено до розгляду на 27.05.2025. Витребувано у господарського суду Черкаської області матеріали справи №18-02/184.
           30.04.2025 на адресу апеляційного суду надійшли матеріали справи №18-02/184.
           12.05.2025 через канцелярію суду від представника скаржника ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а судове рішення без змін.  
27.05.2025 у судове засідання представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце справи сторони повідомлялись належним чином, а саме шляхом направлення процесуальних документів до їх електронних кабінетів через систему «Електронний суд», що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа, а також рекомендованим листом з повідомленням («Укрпошта»). (т. 2 а.с. 187-191)
Відповідно до  ст. 242 ГПК України  днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету.
Частинами 5 та 7 ст. 6 ГПК України визначено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Відповідно до ч. 12  ст. 270 ГПК України  неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
А тому, колегія суддів, зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників сторін у судовому засіданні 27.05.2025.
Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01 грудня 2015 року державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Черкаської області від 09 квітня 2010 року зі справи №02/184.
06 листопада 2017 року державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника згідно якої було звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Головному управлінні ПФУ у Черкаській області.
Вищевказану постанову було направлено на виконання до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області, що підтверджується копією супровідного листа від 06 листопада 2017 року №35767/14.2-31.
Згідно з відповіддю відділу з питань перерахування Управління з питань виплат, головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області, пенсійного фонду  України від 24.11.2017 №10979/0302 починаючи з 01.12.2017 з ОСОБА_1 здійснюється відрахування у розмірі 16% призначеної пенсії. (т. 2 а.с. 38)
В подальшому 12 березня 2024 року державним виконавцем Другого Відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства  юстиції (м. Київ) було прийнято постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 200 304, 60 грн.
10 квітня 2024 року ДВС було прийнято аналогічну за своїм змістом постанову.
Приймаючи вищевказані постанови державний виконавець керувався ст.ст. 48, 56 Закону України "Про виконавче провадження". 
29.11.2024 акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» направило на адресу ОСОБА_1 лист №11/5-16/9566/2024/с (т. 2 а.с. 34) згідно якого надавач платіжних послуг платника до арешту суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, продовжує арештовувати кошти, що надходять на рахунок платника, та виконує  платіжні інструкції стягувача з урахуванням тієї суми, яку раніше частково списано  на підставі платіжних інструкцій стягувача за тим документом про арешт коштів, для  забезпечення якого було накладено арешт на кошти на рахунку платника. 
Банком опрацьовано платіжні інструкції:
04.09.2024 повна оплата ПІ №ІВКШ530972 (Юд.1 від 03.05.2024 на суму 7 000,00 грн, стягнення за ВП №49529024.
05.09.2024 повна оплата ПІ №ІВКЬ05С099Ш48.1 від 16.05.2024 на  суму 10 000,00 грн, стягнення за ВП №49529024.
13.09.2024 часткова оплата ПІ №ШКШ9509 від 05.09.2024 на суму 3  754,48 грн, стягнення за ВП №49529024. (т. 2 а.с. 34 зворот)
11 лютого 2025 року від ОСОБА_1 надійшла скарга на дії державного виконавця Другого Відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства  юстиції (м. Київ).
05 березня 2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшла скарга на дії (бездіяльність) державного виконавця Другого Відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в новій редакції, в якій заявник виправив допущені описки (помилки) в раніше поданій скарзі.
З урахуванням наданих суду уточнень скаржник просить суд:
1.          визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Другого Відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12 березня 2024 року в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 ;
2.          визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Другого Відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10 квітня 2024 року вчастині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 ;
3.          зобов`язати державного виконавця прийняти заходи для повернення ОСОБА_1 стягнуті з 01 травня 2024 року по 01 січня 2025 року кошти з карткового рахунку № НОМЕР_1 , який знаходиться у філії Черкаське ОУ AT "Ощадбанк", МФО 354507 код отримувача НОМЕР_2 у розмірі 20    754 грн. 48 коп.
В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 зазначав, що з урахуванням положень пункту 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" у період дії в Україні воєнного стану припиняється звернення стягнення на пенсію, а тому грошові кошти стягнуті з його карткового рахунку після 01 травня 2022 року повинні бути повернуті боржнику.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що на рахунок № НОМЕР_1 зараховуються саме пенсійні виплати ОСОБА_1 з якого було списано грошові кошти в розмірі 20  754 грн 48 коп, доказів того, що списані з рахунку боржника № НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Ощадбанк", грошові кошти є іншим видом доходу боржника, ніж пенсія, на які можливо було звернути стягнення у період дії воєнного стану в Україні, матеріали справи не містять.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.
Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
За змістом    статті 1 Закону України "Про виконавче провадження"    виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусовим виконанням судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені    Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього    Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього    Закону    підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
Згідно з частиною першою    статті 18 Закону України "Про виконавче провадження"    виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до пункту 1 частини першої    статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Порядок звернення стягнення на майно боржника визначений у розділі VII Закону України "Про виконавче провадження". Натомість у розділі IX цього закону урегульований спеціальний порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Відповідно до положень статті 68 Закону України "Про виконавче провадження" порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника застосовується лише за певних визначених законом умов, зокрема у разі: 1) відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.
Крім того, застосування порядку звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника вимагає від виконавця винесення відповідної постанови, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина третя статті 68 Закону України "Про виконавче провадження").
Відповідно до статті 70 Закону України "Про виконавче провадження" розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.
Отже, за наведеними нормами Закону України "Про виконавче провадження" кошти, що складають заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, можуть бути об`єктом звернення стягнення за виконавчим документом, а виконавець має повноваження звернути стягнення на такі кошти боржника, однак лише за певних умов: якщо у боржника відсутні інші кошти та/або об`єкти для стягнення, якщо стягнення за виконавчим документом має характер періодичних платежів, якщо сума стягнення за виконавчим документом не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Застосування такого порядку оформлюється виконавцем шляхом винесення відповідної постанови. Стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника у межах звернення стягнення на ці кошти боржника здійснюються у межах дозволених законом розмірів. При цьому, під зверненням стягнення у розумінні положень розділу IX Закону України "Про виконавче провадження" слід розуміти саме списання (відрахування) коштів, що є заробітною платою, пенсією, стипендією та іншим доходами боржника.
Постанова від 06 листопада 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника є чинною. 
24.11.2017  Пенсійний Фонд направив на адресу ОСОБА_1 лист №109719/0302 в якому повідомив, що починаючи з 01.12.2017 з Вашої пенсії здійснюватимуться відрахування в розмірі 16% призначеної  пенсії згідно на підставі постанови Соснівського відділу ДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 06.11.2017 ВП49529024 на стягнення з  пенсії боргу в сумі 209260, 92 грн. (т. 2 а.с. 38) 
                     Як вбачається з матеріалів справи, акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в своїй довідці від 14 жовтня 2024 року зазначає, що ОСОБА_1 було відкрито у ТВБТ №10023/034 філії Черкаське обласне управління AT "Ощадбанк" на його ім`я пенсійний рахунок № НОМЕР_1 , на який було накладено арешт. (т. 2 а.с. 17)
Отже, не зважаючи на той факт, що державним виконавцем 12 березня 2024 року, а також 10 квітня 2024 року було прийнято постанови про арешт коштів боржника, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 200 304, 60 грн, акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в своїй діяльності вважає, що наведеними вище постановами державного виконавця було накладено арешт також на грошові кошти, що знаходяться на пенсійному рахунку № НОМЕР_1 .  
                    Як зазначалось вище, у листі від 29 листопада 2024 року акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" вказало, що банком опрацьовано платіжні інструкції:
                    - 04 вересня 2024 року повна оплата платіжної інструкції від 03 травня 2024 року на суму 7 000 грн 00 коп., стягнення за ВП №49529024;
                    - 05 вересня 2024 року повна оплата платіжної інструкції від 16 травня 2024 року на суму 10 000 грн 00 коп., стягнення за ВП №49529024;
                    - 13 вересня 2024 року повна оплата платіжної інструкції від 05 вересня 2024 року на суму 3 754 грн 48 коп., стягнення за ВП №49529024.
                    Згідно виписки по картковому рахунку за період з 01 квітня по 18 листопада 2024 року з пенсійного рахунку № НОМЕР_1 , який належить скаржнику було списано кошти в розмірі 20 754 грн 48 коп. (т. 2 а.с. 35-37)
Водночас колегія суддів приймає до уваги, що 26 березня 2022 року набрав чинності    Закон України №2129-IX "Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", яким вказаний розділ Закону України "Про виконавче провадження" був доповнений пунктом 10-2, який, зокрема передбачає, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).
Отже, в період (02.05.24 по 07.06.2024) списання з боржника коштів в розмірі 20 754 грн 48 коп. з його пенсійного рахунку існувала (існує) тимчасова (до припинення або скасування воєнного стану в Україні) заборона на вчинення такого заходу примусового виконання рішень, як звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.
За змістом пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом є підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.
Відповідно до висновків Верховного суду, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №905/361/19 та від 20 квітня 2022 року у справі №756/8815/20, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої   статті 52 Закону України Про виконавче провадження повинен визначити статус  коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний  повідомити  виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою  статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Отже, статті 52 Закону України "Про виконавче провадження"    повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою    статті 59 Закону України "Про виконавче провадженняТакож виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта    статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника повинен був повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання.
Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що  враховуючи права надані Законом державному виконавцю, останній, після неодноразових звернень боржника, зокрема, також і до суду першої інстанції з приводу незаконного списання (відрахування) коштів, що є пенсією ОСОБА_1 та які знаходяться (розміщуються) на рахунку № НОМЕР_1 відкритому у ТВБТ №10023/034 філії Черкаське обласне управління AT "Ощадбанк" на його ім`я, з метою недопущення подальшого порушення прав боржника мав можливість самостійно встановити ці обставини, зокрема, направивши відповідний запит банку та своєю постановою зняти арешт з усіх або частини коштів, що знаходяться (зараховуються) на рахунку боржника № НОМЕР_1 у банківській установі. 
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що на рахунок № НОМЕР_1 зараховуються саме пенсійні виплати ОСОБА_1 з якого було списано грошові кошти в розмірі 20 754 грн 48 коп., доказів того, що списані з рахунку боржника № НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Ощадбанк", грошові кошти є іншим видом доходу боржника, ніж пенсія, на які можливо було звернути стягнення у період дії воєнного стану в Україні, матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Аналізуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою захисту порушених прав боржника, слід скасувати постанови державного виконавця про накладення арешту, проте лише в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 які знаходяться (розміщуються) на рахунку № НОМЕР_1 відкритому у філії Черкаське ОУ AT "Ощадбанк", МФО 354507 код отримувача НОМЕР_2 на його ім`я. В частині скасування арешт на грошові кошти, які знаходяться на інших банківських рахунках правомірно було відмовлено судом першої інстанції. 
В частині вимог скарги боржника, щодо зобов`язання державного виконавця прийняти заходи для повернення ОСОБА_1 стягнуті з 01 травня 2024 року по 01 січня 2025 року грошові кошти у розмірі 20 754 грн 48 коп., що є пенсією, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 44 Закону України "Про виконавче провадження" органи державної виконавчої служби мають рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам. Приватний виконавець для здійснення примусового виконання рішень відкриває в державних банках рахунки, у тому числі за потреби в іноземній валюті, для: обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам; зарахування коштів виконавчого провадження; зарахування винагороди. Кошти, зазначені у пунктах 1 і 2 частини другої цієї статті, не є доходом приватного виконавця. Орган державної виконавчої служби та приватний виконавець щодо кожного рахунка ведуть електронний облік і звітність за сумами на рахунках у порядку, визначеному Міністерством юстиції України.
Пунктом 1 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 04 квітня 2012 року №512/5, (далі по тексту - Інструкція) стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, відкриті Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках, приватними виконавцями - в державних банках, у тому числі рахунки в іноземній валюті (далі - депозитний рахунок). Основна та додаткова винагороди приватного виконавця перераховуються на рахунок приватними виконавцями для зарахування винагороди.
Згідно з пунктом 14 Інструкції перерахування коштів з рахунків органів державної виконавчої служби чи приватного виконавця здійснюється на підставі платіжних інструкцій. Платіжна інструкція підписується начальником органу державної виконавчої служби та відповідальною особою органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем. Копії платіжних інструкцій (реєстри до платіжних інструкцій) про перерахування коштів стягувачам долучаються до матеріалів виконавчого провадження, яким визначено належність указаних коштів стягувачам.
Виконавчою службою не надано до матеріалів справи доказів відсутності на відповідному депозитному рахунку стягнутої державним виконавцем з рахунку боржника спірної суми пенсійних коштів та доказів перерахування ним цієї суми стягувачу.
Як було вірно встановлено судом першої інстанції, згідно інформації наданої банком та відомостями з банківської виписки по рахунку вбачається (т. 2 а.с. 34-37), що пенсійні кошти з рахунку боржника в період дії положень, закріпленим у пункті 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" незаконно були списані.
Отже, у даному випадку, вимога заявника скарги на дії державного виконавця про зобов`язання останнього прийняти заходи для повернення протиправно списаних пенсійних грошових коштів у розмірі 20  754 грн 48 коп. є ефективним способом захисту прав скаржника.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.
Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із ухвалою господарського суду Черкаської області від 31.03.2025 у справі №18-02/184, отже підстав для її скасування або зміни не вбачається.
Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 282  Господарського процесуального кодексу України суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.03.2025 у справі №  18-02/184 залишити без задоволення. 
Ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.03.2025 у справі №18-02/184 залишити без змін. 
Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на   відповідача (апелянта).
Матеріали справи №18-02/184 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.06.2025

Головуючий суддя                                                            М.А. Руденко 

Судді                                                                                Є.Ю. Пономаренко

                                                                                М.А. Барсук