Справа № 352/1149/25 
Провадження № 33/4808/554/25 
Категорія ч.3 ст.154 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції КУЗЬМЕНКО С. В. 
Суддя-доповідач Малєєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., за участю секретаря с.з. ОСОБА_1 , захисника адвоката Жируна Р.М., потерпілої ОСОБА_2 , її представника адвоката Геника А.В. розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3 (Апелянт) на постанову Тисменицького районного суду від 01.07.2025 та 
в с т а н о в и в :
1. Зміст постанови суду першої інстанції.
1.1. Суд визнав Апелянта винним за ч. 3 ст. 154 КУпАП та піддав штрафу 17 000 грн із конфіскацією тварини - німецької вівчарки.
1.2. Згідно постанови, 12.04.2025 о 17:50 хв. на подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_1 собака, яка належить ОСОБА_3 , перебувала без нагляду господаря, без повідка та намордника в погано огородженій території. У результаті чого собака кинулась на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вкусила за частину передпліччя.
Згідно протоколу дії ОСОБА_3 кваліфіковано ч. 3 ст. 154 КУпАП.
2. Доводи апеляційної скарги:
2.1. Апелянт не з`явився до суду першої інстанції з поважних причин (перебував на лікуванні), що позбавило його можливості брати участь у судовому розгляді та надавати пояснення. 
2.2. Під час складання протоколу Апелянту не були роз`яснені права та обов`язки, не надано можливості скористатися послугами захисника.
2.3. Апелянт не визнає своєї вини, оскільки не вчиняв інкримінованого правопорушення і не є особою, що супроводжувала тварину чи її власником.
2.4. Протокол є неналежним доказом, оскільки складений з грубим порушенням законодавства України, зокрема, 12.04.2025 року Апелянт не був на місці події, що виключає можливість складання щодо нього протоколу.
2.5. Суд необґрунтовано призначив конфіскацію собаки, не врахувавши, що вона знаходиться за іншою адресою та не становить суспільної небезпеки для потерпілої, крім того, німецька вівчарка не належить ОСОБА_3 , а належить ОСОБА_5 , що підтверджується ветеринарно-санітарним паспортом.
Враховуючи наведені обставини, просить оскаржену постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
3. Провадження в апеляційному суді.
Апелянт в судове засідання не з`явився через хворобу. Захисник заявив узгоджене з апелянтом клопотання про застосування строків, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки з часу події правопорушення минуло понад 3 місяці.
Потерпіла та її представник заперечили можливість застосування строків накладення стягнення, оскільки суд першої інстанції розглянув справу 01.07.2025 в межах строків, визнав апелянта винним за ч. 3 ст. 154 КУпАП і наклав передбачене санкцією стягнення. 
4. Апеляційну скаргу належить задовольнити частково огляду на таке.
Строк накладення стягнення за ч.3 ст. 154 КУпАП - 3 місяці (ст. 38 КУпАП).
Згідно протоколу датою події є 12.04.2025, оскаржена постанова прийнята 01.07.2025, строк накладення стягнення сплив 12.07.2025, апеляційна скарга подана в межах строку на апеляційне оскарження 09.07.2025, а передана судді апеляційного суду 18.07.2025 - вже поза межами строку накладення адміністративної відповідальності.
Апеляційне провадження є частиною загального судового провадження. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 294 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подана в межах строку на апеляційне оскарження, а тому постанова суду першої інстанції законної сили не набрала.
За змістом п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у такому разі розпочате провадження належить закрити. З цього слідує, що юридичні процедури в суді мають бути припинені.
Отже, у межах доводів апеляційної скарги, вирішення питань вини і накладення стягнення неможливе через сплив 3-місячного строку накладення стягнення (ст. 38 КУпАП). Така позиція солідаризується із усталеною практикою ВС (справа №308/8763/15-а, № 712/8174/23).
Такий строк, відповідно до принципу юридичної визначеності, не може бути поновлений і його закінчення, згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ, є законним правом правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення (п. 570 рішення від 20.09.2011 у справі «ВАТ «Нафтова компанія Юкос» проти Росії»).
Тому згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП оскаржену постанову належить скасувати, а провадження закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись статтею 294 КУпАП суддя апеляційного суду,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Постанову Тисменицького районного суду від 01.07.2025 року щодо ОСОБА_3 - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова не оскаржується.

Суддя                                                                                А.Ю. Малєєв