П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/6588/25	

Перша інстанція: суддя Бойко О.Я.,
повний текст судового рішення
складено 05.06.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дій,-

В С Т А Н О В И В:
05.03.2025 ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила суд:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 в сумі 50% від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 №06-21/294/2020;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області привести електронну пенсійну справу до відповідності з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року (справа №420/10580/20);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2025 перерахунок пенсії, поновити виплату пенсії та виплачувати пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з урахуванням довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 №06-21/294/2020 в сумі 80401 грн. 15 коп. без обмеження максимальним розміром відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року (справа №420/10580/20) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що при прийнятті рішення щодо обмеження пенсії максимальним розміром, відповідач не звернув уваги, що за чинними нормами законодавства до позивач не може бути застосовану обмеження пенсії граничним розміром. Також позивач звертала увагу на те, що пенсійний орган неправомірно, без її згоди, фактично перевів її на інший вид пенсії перевести її на інший вид пенсії. Таким чином, позивач вважала, що в її особисту пенсійну справу було здійснено навмисне втручання посадових осіб відповідача з метою підробки її особистих даних та даних її покійного чоловіка з метою позбавлення нарахованих і призначених раніше пенсійних виплат, що є недопустимим і містить не тільки ознаки дисциплінарної провини, але й кримінального правопорушення. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.06.2025, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в повному обсязі задоволені позовні вимоги.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. 
Так, апелянт, заперечуючи право позивача на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника, обчисленої відповідно до судового рішення, вказує, що на виконання положень постанови КМУ №1 від 03.01.2025 та 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», була проведена перевірка особових рахунків пенсіонерів, розмір пенсії яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством). 
Саме за результатом проведеної перевірки, з 01.01.2025 пенсійну справу позивача приведено у відповідність, а саме: розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника розраховано з урахуванням визначеної у рішенні суду №420/10580/20 довідки №03-21/294/2020 від 10.03.2020 із застосуванням обмеження максимальним розміром, визначеним ч.3 ст.27 Закону №1058 на рівні 23610,00 грн. Оскільки дія постанови КМУ №1 від 03.01.2025 розповсюджується на пенсії призначені відповідно до Закону України «Про державну службу», обмеження пенсії позивача максимальним розміром апелянт вважає правомірним.
Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що з 26.07.2020 позивачу призначена пенсія у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Не погоджуючись із обчислення призначеної пенсії по втраті годувальника, позивач звернулась до суду та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 у справі №420/10580/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2021, окрім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 26.07.2020 року перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з урахуванням довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 №06-21/294/2020.
На виконання вказаного судового рішення позивачу з 26.07.2020 була призначена пенсія у зв`язку з втратою годувальника із розрахунку 50% суми щомісячного грошового утримання судді у відставці, розрахованого у відсотковому значенні за вислугу років на посадах судді 29 років, суддівської винагороди, яка була зазначена у довідці Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 №03-21/294/2020, та розмір пенсії позивача становив 80401,15 грн.
Відповідно до рішення ГУ ПФУ в Одеській області №155250008270 від 14.01.2025 визначено пенсію позивачу з 01.01.2025 у розмірі 23610,00 грн. Крім того, у графі «умови призначення» вказаного рішення визначено: ЗУ «Про прокуратуру».
Не погоджуючись із зменшення розміру пенсії по втраті годувальника, позивач звернулась до відповідача, який листом від 19.02.2025 №4290-3065/Г-02/8-1500/25 повідомив, що пенсійну справу приведено у відповідність, а саме: розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника розраховано з урахуванням визначеної у рішенні довідки від 10.03.2020 із застосуванням обмеження максимальним розміром, на рівні 23610,00 грн. 
Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що застосування при перерахунку пенсії постанови Кабінету Міністрів України, якою змінюються умови та / чи норми пенсійного забезпечення, зокрема постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», є протиправним.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Тобто, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом №64/2022, не обмежені конституційні права і свободи людини і громадянина, які встановлені статтею 46 Конституції України.
Статтею 46 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік” від 19.11.2024р. №4059-IX установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до, зокрема, але не виключно, Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. №379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,5;
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,4;
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,3;
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,2; 
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,1.
Таким чином, Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» установлено додаткові підстави для обмеження шляхом застосування коефіцієнтів розміру пенсій.
Як правильно встановив суд першої інстанції, у справі №420/10580/20 встановлено, що пенсія позивачу у зв`язку з втратою годувальника виплачується в сумі 50% від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а не пенсії за віком померлого годувальника, визначеного ст.ст.26, 27, 28 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ч.3 ст.27 наголошеного Закону визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Розділом X Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII) визначено статус судді у відставці.
Згідно з ч.1 ст.142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.
За змістом ч.5 ст.142 Закону №1402-VIII пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання за своєю суттю є регулярною грошовою виплатою у зв`язку із звільненням судді у відставку, яка виплачується територіальними органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Слід зазначити, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання зберігається за суддею у відставці і після досягнення пенсійного віку, встановленого Закону №1058-IV.
Водночас, пенсія також є регулярною щомісячною грошовою виплатою, яка призначається у визначеному державою порядку як захід матеріального забезпечення у зв`язку з настанням певних обставин, зокрема, досягненням особою пенсійного віку, настанням інвалідності, смертю годувальника. Отже, пенсія за віком та щомісячне довічне грошове утримання судді мають однакову правову природу.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що апелянт неправомірно застосував до пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» №1 від 03.01.2025, оскільки їх дія на позивача не поширюється. 
У рішеннях від 09 липня 2007 року №6-рп/2007, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 та від 30 листопада 2010 року №22-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Державний бюджет України не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві; у разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.
В абзаці третьому пункту 4 мотивувальної частини рішення від 28 серпня 2020 року №10-р/2020 Конституційний Суд України вкотре наголосив на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить статті 6, частині другій статті 19, статті 130 Конституції України.
Колегія суддів також враховує, що відмовляючи у відкритті провадження за поданням судді Донецького окружного адміністративного суду про розгляд Верховним Судом справи №200/116/25 як зразкової та за поданням судді Полтавського окружного адміністративного суду про розгляд Верховним Судом справи №440/534/25 як зразкової, Верховний Суд в ухвалах від 25 лютого 2025 року у справі №200/116/25 та від 26 лютого 2025 року у справі 440/534/25 звернув увагу на те, що Верховним Судом неодноразово висловлювалась позиція щодо застосування норм Закону №2262-XII у спорах, що стосуються обмеження максимального розміру пенсій. Зокрема, у постановах від 16 грудня 2021 року (справа №400/2085/19), 20 липня 2022 року (справа №340/2476/21), 25 липня 2022 року (справа №580/3451/21), 30 серпня 2022 року (справа №440/994/20), 17 березня 2023 року (справа №340/3144/21) та інших Верховний Суд дійшов висновку, що у правовідносинах стосовно призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону №2262-XII норми зазначеного закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, у зв`язку з чим будь-яке обмеження максимального розміру зазначених пенсій є протиправним.
Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія    Н.В. Вербицька