П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
23 липня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/1746/24	

Перша інстанція суддя Малих О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Крусяна А.В., Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), в особі виконуючого обов`язки начальника Відділу Державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Корніло Олександра, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державній службі України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу серії ПШ № 019712 від 12 червня 2023 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги, з урахуванням додаткових пояснень, обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про необхідність задоволення позовних вимог, так як на позивача у межах спірних правовідносин правомірно накладено адміністративно-господарські штрафу за наслідком виявлення порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме за наслідком відсутності у позивача протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.
В свою чергу, позивачем подано відзив на апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, оскільки водієм під час його перевірки надавався протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 03 грудня 2023 року посадовими особами Укртрансбезпеки, на а/д М-14 «Одеса-Мелітополь» 21м+434 м, проведено перевірку транспортного засобу марки Renault, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки Schmitz. Водій ОСОБА_2 . За результатами перевірки складено акт № АР 018572 від 03 грудня 2023 року.
Під час перевірки посадовими особами відповідача виявлено порушення ст. 34 ЗУ Про автомобільний транспорт», а саме факт перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» (протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу Рено « НОМЕР_1 »).
При цьому, 01 лютого 2024 року Відділом державного нагляду (контролю) у Миколаївській області винесено постанову № ПШ057612, якою до позивача застосовано штраф, розміром 17   000,00 грн. 
Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як контролюючим органом не доведено правомірності оскаржуваної постанови, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про автомобільний транспорт» визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.
Згідно ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про автомобільний транспорт», цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Згідно ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
При цьому, згідно п. 1 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України «Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів» від 07 червня 2010 року № 340, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів.
Згідно п. 4 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України «Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів» від 07 червня 2010 року № 340, цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування, крім пункту 6.1 Положення, затвердженого цим наказом, який набирає чинності для: нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 150 км, перевезення небезпечних вантажів - з 01.06.2012; перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 12 тонн, нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю від 50 до 150 км - з 01.06.2013; перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою від 3,5 тонн до 12 тонн - з 01.06.2015.
В свою чергу, згідно п. 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Крім того, Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року № 385.
Згідно п. 3.3 Інструкції № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зобов`язаний мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
В свою чергу, згідно абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, а саме за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу серії ПШ № 057612 від 01 лютого 2024 року.
В даному випадку, до позивача, як перевізника, застосовано адміністративно-господарський штраф, передбачений абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», за наслідком встановлення факту вчинення позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме за здійснення перевезень вантажу водієм, який не мав при собі протоколу про перевірку та адаптацію тахографа, що є порушенням вимог ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
Між тим, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що положення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» окремо не визначають протокол про перевірку та адаптацію тахографа у якості документу для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, а лише визначають, що водій, окрім перелічених у відповідній статті документів, має мати при собі інші документи, передбачені законодавством.
В свою чергу, згідно вищевикладених положень Інструкції № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зобов`язаний мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.
Тобто, відсутність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу у водія транспортного засобу може вважатись порушенням, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
Між тим, сторонами у справі не заперечується, що вантажний автомобіль, яким здійснював керування позивач, мав повну масу понад 3,5 тонни.
При цьому, з аналізу вищевикладених норм матеріального права вбачається, що вантажні автомобілі повною масою понад 3,5 тонн, які використовуються для внутрішніх перевезень вантажів, в обов`язковому порядку повинні бути обладнані діючим та повіреним тахографом.
В свою чергу, позивач зазначає, що водій його транспортного засобу  мав при собі протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та надав його до перевірки.
Копія протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу позивача від 03 березня 2023 року № UA 169-000265M, наявна в матеріалах справи.
Між тим, колегія суддів зазначає, що Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі – Порядок № 1567.
Згідно п. 21 Порядку № 1567, у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Згідно п. 22 Порядку № 1567, у разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.
В даному випадку, акт перевірки № АР018574 від 03 грудня 2023 року не містить підпису водія позивача, проставленого у спеціально відведеному місці, а також запису про відмову від відповідного підпису.
З іншого боку, колегія суддів зазначає, що доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, згідно приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, покладено безпосередньо на суб`єкт владних повноважень.
В свою чергу, за умови наявності у позивача протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу позивача від 03 березня 2023 року № UA 169-000265M, дефектів акту перевірки від 03 грудня 2023 року, а також відсутність доказів перевірки у позивача наявності протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу (відеозапису), колегія суддів вважає, що суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваного рішення.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.
Між тим, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи, достатніх для скасування його рішення, не допущено.
Тому, керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року - без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Державну службу України з безпеки на транспорті.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

             Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
             Судді	  	А.В. Крусян    О.І. Шляхтицький