УХВАЛА

24 липня 2025 року  
м. Київ
справа №240/14536/24
провадження №К/990/29591/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2025 року у справі №240/14536/24 
за позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області (далі - відповідач, Оліївська сільська рада), у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення п`ятдесят восьмої сесії Оліївської сільської ради №1371 від 04.07.2024 «Про дострокове припинення повноважень секретаря ради ОСОБА_1 »;
- поновити позивача на посаді секретаря Оліївської сільської ради;
- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.07.2024 по день поновлення на посаді.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24.02.2025, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі №240/14536/24, у задоволені адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із прийнятими у справі судовими рішеннями, позивач 11 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 та рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 у справі №240/14536/24, та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке, що відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Разом з цим, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України  для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні  Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, суд першої інстанції розглянув справу №240/14536/24 у спрощеному позовному провадженні.
В касаційні скарзі скаржник, посилаючись на підпункти «а», «в», «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначає та обґрунтовує, що:
- касаційна скарга стосується питань права, що мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
- справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для скаржника;
- суд першої інстанції помилково відніс справу до категорії справ незначної складності.
Таким чином, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі обґрунтовано наводить підстави, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що підставами касаційного оскарження судових рішень у цій справі є:
1) пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, вказуючи, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, зокрема, положення частини п`ятої статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування» та не врахували висновки, щодо застосування наведеної норми права, викладені у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №685/1490/16-а (щодо того, що дострокове припинення повноважень секретаря є «крайнім заходом») від 16.04.2020 у справі №495/5105/17 (щодо того, що «хоча рада має дискрецію, її рішення мають бути обґрунтованими, тобто прийнятими з урахуванням усіх обставин, що мають значення»); від 04.04.2018 №664/180/16-а, від 08.08.2019 у справі №500/6109/16-а (щодо того, що сесія, скликана з порушенням вимог Регламенту щодо строків повідомлення депутатів, є підставою для визнання її рішень протиправними);
2) пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вказуючи про відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування:
- статті 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» стосовно порядку припинення повноважень секретаря ради, який одночасно здійснює повноваження голови;
- статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 21 Регламенту Оліївської сільської ради стосовно тлумачення строку «не пізніш як за день до сесії» в контексті процедур місцевого самоврядування.
Отже, доводи, які викладені в касаційній скарзі, вказують на наявність обставин, визначених пунктом 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України, що є підставами для відкриття касаційного провадження з метою перевірки вказаних скаржником обставин.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 330, 334, 340, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2025 року у справі №240/14536/24.
2. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
3. Витребувати з Житомирського окружного адміністративного суду справу №240/14536/24.
4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук
А.Г.  Загороднюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду