ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/6929/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Шлай А.В.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження   в місті Дніпрі  апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1              
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду   від 14.10.2024, (суддя суду першої інстанції Семененко М.О.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпрі,  в адміністративній справі №280/6929/24  за позовом   ОСОБА_1   до  Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2    про визнання  протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,  
УСТАНОВИВ:
          25.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
          - визнати бездіяльність відповідачів щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди позивачу з розрахунку 100 000,00 гривень на місяць за кожен день участі позивача у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, у період з 18.04.2024 року по 30.04.2024 року (включно) – протиправною;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та ВЧ НОМЕР_1 виплатити позивачу додаткову винагороду з розрахунку 100 000, 00 гривень на місяць за кожен день участі позивача у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, у період з 18.04.2024 року по 30.04.2024 року (включно) із врахуванням виплачених позивачу сум додаткової винагороди за вказаний період. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 , яка знаходиться на забезпеченні та у підпорядкуванні ВЧ НОМЕР_1 . З 18.04.2024 по 30.04.2024 (включно) ВЧ НОМЕР_2 , включаючи усі підпорядковані їй підрозділи, вела бойові дії на лінії бойового зіткнення з противником та здійснювала заходи, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у першому ешелоні оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйон) включно, на підставі відповідних Бойових розпоряджень, які зазначені у рапортах командиру підрозділу ВЧ НОМЕР_2 . Проте, сума додаткової грошової винагороди не була виплачена за період із 18.04.2024 по 30.04.2024 у належному розмірі. Зазначає, що відповідачами допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не нарахуванні ВЧ НОМЕР_2 та невиплаті ВЧ НОМЕР_1 позивачу додаткової винагороди з розрахунку 100    000,00 гривень на місяць за участь позивача у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, у період з 18.04.2024 по 30.04.2024.
Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 14.10.2024 задовольнив позовні вимоги частково. Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1  щодо невиплати у повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі 100   000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 18 квітня 2024 року по 30 квітня 2024 року (включно). Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі 100   000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 18 квітня 2024 року по 30 квітня 2024 року (включно), з урахуванням раніше сплачених сум додаткової винагороди за вказаний період. В іншій частині в задоволенні позову відмовив.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 , наказом від 24.02.2022 №1 призначений на посаду відповідального виконавця групи персоналу штабу ВОС -901547А – який, згідно до Переліку військово-облікових спеціальностей осіб офіцерського складу та ПЕРЕЛІКУ штатних посад рядового, сержантського і старшинського складу та відповідних їм військових звань і тарифних розрядів посад, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 вересня 2020 року № 317, відноситься до підрозділу управління, а не бойового. Згідно до Витягів з підсумкових бойових донесень начальника штабу – першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 (наявні в матеріалах судової справи) №64/дск від 01.05.2024 року, вбачається, що Позивач саме як посадова особа підрозділу групи персоналу штабу 18.04.2024 по 30.04.2024 виконував спеціальне бойове завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових спеціальних) завдань, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, проведення всебічного забезпечення ведення бойових дій першого ешелону оборони бо батальйону включно, безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, а також здійснював всебічну допомогу командиру військової частини під час управління підрозділами за напрямком діяльності, а саме кадрового забезпечення на території Курилівської об`єнаної територіальної громади, Куп`янського району, Харківської області. Окрім того звернyто увагу, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було належним чином здійснено дослідження наявних доказів, а саме, що позивач не приймав безпосередню участь саме у бойових (спеціальних) дії на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу, та як факт судом не дано їм належної правової оцінки. Також в підтвердження того що суд першої інстанції належним чином не дослідив наявні докази у справі свідчить той факт, що ним було зазначено не існуючі докази, а саме підсумкові бойові донесення командира взводу матеріально – технічного забезпечення (сторінка 3 рішення). Враховуючи вище викладене з урахуванням вимог Закону України “Про оборону України” та Наказу МОУ №260, яким читко визначено перелік бойових (спеціальні) завдання, вбачається, що Позивач у складі підрозділу управління штабу, а саме групи персоналу штабу і не виконував завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння), а здійснював всебічне забезпечення ведення бойових дій. Також зазначаємо, що суд першої інстанції вірно дійшов висновків, що зі змісту долучених до матеріалів справи документів встановлено, що в період за спірний період Позивач брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, але помилково припустився безпідставних висновків щодо безпосередньої участі Позивача саме у бойових діях, який в них участі не брав, а здійснював всебічне забезпечення ведення воєнних (бойових) дій та здійснював допомогу командиру військової частини під час управління підрозділами за напрямком діяльності.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд  вважає, що апеляційна скарга    не підлягає  задоволенню за наступних підстав. 
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка знаходиться на забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , що не заперечується сторонами.
Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 24.02.2022 старшого солдата ОСОБА_1 , призначено на посаду водія-електрика інформаційно-телекомунікаційного вузла ВЧ НОМЕР_2 , ВОС-790058А, відповідальним виконавцем групи персоналу цієї самої частини, ВОС-901547А.
Рішеннями (наказами) Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.05.2024 №170, від 02.06.2024 № 235, від 03.07.2024 № 293, район діяльності військової частини НОМЕР_2 визнаний районом бойових дій, відповідно участь у діях та виконання бойових (спеціальних) завдань у вказаному районі вважаються такими, що здійснюються в районах ведення бойових дій.
З матеріалів справи судом встановлено, що у спірний період з 18.04.2024 по 30.04.2024 (включно) ВЧ НОМЕР_2 вела бойові дії на лінії бойового зіткнення з противником та здійснює заходи, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у першому ешелоні борони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, на підставі відповідних Бойових розпоряджень.
Так, у витягах з підсумкового бойового донесення вх. №64/дск від 01.05.2024  зазначено:
“З 15.04.2024 по 30.04.2024 військовослужбовці виконували бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російській федерації, проведення всебічного забезпечення бойових дій першого ешелону оборони до батальйону включно, безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій на території Курилівської СТГ…., а саме: здійснювали бойове управління підпорядкованими підрозділами; здійснювали несення бойового чергування, оперативно-чергової служби на КСП батальйону; отримували та доводили до підпорядкованих підрозділів згідно зі схемою оповіщення сигналів бойового управління та оповіщення (команд,розпоряджень); здійснювали управління та координацію дій чергових сил та засобів, моніторинг обстановки (повітряної,наземної) у межах відповідальності батальйону; здійснювали моніторинг стану підпорядкованих підрозділів, рівня їх забезпеченості, матеріально-технічними засобами та стану озброєння і військової техніки, стану та ходу виконання заходів повсякденної діяльності, спрямованих на підтримання готовності підпорядкованих підрозділів до виконання завдань за призначенням; підтримували бойову готовність основного командного пункту батальйону; організовували та забезпечували оперативне доведення наказів (розпоряджень)до підпорядкованих підрозділів та здійснювали контроль за їх виконанням; готували доповіді, інформаційно-аналітичні та довідкові документи командиру батальйону про стан та хід виконання визначених завдань підрозділами; здійснювали контроль за виконанням заходів, спрямованих на підтримання підрозділів у готовності до виконання завдань за призначенням; збирали та узагальнювали інформацію для складання підсумкового бойового донесення за військову частину НОМЕР_2 ; збирали та узагальнювали бойовий та чисельний склад за управління Військової частини НОМЕР_2 та підпорядковані підрозділи; відпрацьовували щотижневі донесення; збирали узагальнення та надавали оперативному черговому відомості щодо подій, змін в оперативній обстановці, змін у стані та положенні від підпорядкованих підрозділів; доводили до підпорядкованих підрозділів накази та бойові розпорядження (розпорядження) командира, начальника штабу батальйону; організовували та проводили детальні потреби нарощення інженерних загороджень; здійснювали розрахунки для влаштування інженерних загороджень та надати заявки на необхідні засоби, а також на залучення груп розмінування для виконання завдань, які потребують спеціальної підготовки; здійснювали організацію і порядок обліку особового складу; здійснювали роботу з штатно-посадовим обліком та надавали зведені дані про наявність особового складу, забезпечення укомплектованості посад особового складу, облік втрат4 здійснювали охорону та оборону елементів розгорнутих пунктів управління; здійснювали охорону (прикриття) державного кордону у визначеній операційній зоні. У тому числі, старший солдат ОСОБА_1 у період з 18.04.2024 по 30.04.2024”.
Рапортом ТВО командира взводу матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_2 вх. №2879 від 03.05.2024, на ім`я командира ВЧ НОМЕР_2 , подано список військовослужбовців взводу матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_2 (у тому числі Позивача), які протягом періоду з 18.04.2024 по 30.04.2024 (включно) брали безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення (які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями): Наказ Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.05.2024 № 170 “Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій” Харківська область, Куп`янський район, Курилівська сільська територіальна громада), БР ком. в/ч НОМЕР_3 від 13.04.2024 №472/ТРО, БР ком. в/ч НОМЕР_2 від 17.04.2024 №1186/127дск, БР ком. в/ч НОМЕР_2 від 28.04.2024 №1306/127дск підсумкові бойові донесення командира ВМТЗ в/ч НОМЕР_2 : №64 дск від 01.05.2024.
Про видання таких рапортів, зокрема у відношенні позивача, вказує у відзиві ВЧ НОМЕР_2 , однак зазначає про неможливість надання копій вказаних рапортів до суду, у зв`язку  з переданням вказаних документів до ВЧ НОМЕР_1 для здійснення виплати позивачу додаткової винагороди за спірний період.
Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.05.2024 № 210 прийнято рішення про виплату військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_2 , у тому числі позивачу, додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, з розрахунку 100   000,00 гривень на місяць за участь у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно) у період з 18.04.2024  по 30.04.2024 (включно).
01.08.2024 ВЧ НОМЕР_2 видала позивачу довідку №1564/3714, з якої вбачається, що додаткова винагорода 100   000,00 грн за квітень 2024 року нарахована позивачу в розмірі 43   333,33 грн, проте виплачено у розмірі 12 805,00 грн.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати у період з 18.04.2024 по 30.04.2024 додаткової винагороди відповідно пункту 1 Постанови №168 у розмірі до 100 000 грн в повному обсязі, позивач звернувся з цим позовом до суду. 
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що безпосередня участь позивача у бойових діях підтверджується належними та допустимими доказами, відповідачем нарахована сума до виплати за квітень 2024 року в розмірі 43   333,33 грн, проте виплачено у розмірі 12 805,00 грн.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Відповідно до статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII “Про оборону України” (далі - Закон №1932-ХІІ) військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.
бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).
район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ “Про військовий обов`язок і військову службу” (далі - Закон №2232-XII) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання, а саме межі реалізації військовослужбовцями своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, а також відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.
Згідно зі статтею 1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
За частиною другою статті 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 2, 3 Постанови №704 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану” у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває до теперішнього часу.
Статтею 4 Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 року №64/2022 вирішено Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” та №69/2022 “Про загальну мобілізацію”, Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята Постанова №168, пунктом 1 (в редакції, яка застосовувалася спірний період) встановлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно пункту 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам врегульовано Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 (далі - Порядок №260).
Відповідно до пункту 3 розділу 1 Порядку №260, в редакцій, чинній станом на 18 квітня 2024 року передбачено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат Військової частини (установи, організації) (далі - Військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу Військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Абзацами першим-п`ятим пункту 8 розділу 1 Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі Військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).
Грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього (пункт 14 розділу 1 Порядку №260).
З урахуванням пункту 2 розділу ХХХІV Порядку №260 в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин передбачалось, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” виплачується в таких розмірах:
100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);
у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;
на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;
з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;
кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;
50 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу Військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах).
Відповідно до пунктів 3, 4 розділу ХХХІV Порядку №260 в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин, райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.
Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Пунктами 9, 10 розділу ХХХІV Порядку №260 в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин, передбачено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:
командирів (начальників) військових частин - особовому складу Військової частини;
керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Отже, відповідно до законодавства, що було чинним на час виникнення спріних відносин, умовами виплати додаткової винагороди у розмірі 100    000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у відповідних діях та заходах, є: 1) період дії воєнного стану; 2) безпосередня участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.
При цьому виплата додаткової винагороди здійснюється за наказом командира Військової частини, підставою для видачі якого є: бойові накази (бойові розпорядження), журнали бойових дій, журнали ведення оперативної обстановки або бойові донесення, постові відомості, рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом  у постановах від 21 грудня 2023 року у справі №200/193/23, від 21 березня 2024 року у справі №560/3159/23, від 22 листопада 2023 року у справі №520/690/23, від 05 червня 2024 року у справі №200/660/23, від 05 серпня 2024 року у справі №200/4100/23 та інших.  Так, Верховний Суд зазначив, що застосування положень Постанови №168, відповідно до яких виплата додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000,00 грн обумовлена участю у бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення/здійснення (пункт 1 Постанови №168), що має бути підтверджено відповідними документами. 
Встановлені обставини справи свідчать, що в період з 18.04.2024 по 30.04.2024 (включно) позивач брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення.
Зазначене підтверджується: 
- Рапортом ТВО командира взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 вх. №2879 від 03.05.2024, на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 , яким подано список військовослужбовців взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 (у тому числі Позивача), які протягом періоду з 18.04.2024 по 30.04.2024 (включно) брали безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення (які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями): Наказ Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.05.2024 № 170 “Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій” Харківська область, Куп`янський район, Курилівська сільська територіальна громада), БР ком. в/ч НОМЕР_3 від 13.04.2024 №472/ТРО, БР ком. в/ч НОМЕР_2 від 17.04.2024 №1186/127дск, БР ком. в/ч НОМЕР_2 від 28.04.2024 №1306/127дск підсумкові бойові донесення командира ВМТЗ в/ч НОМЕР_2 : №64 дск від 01.05.2024, передання яких до ВЧ НОМЕР_1 для здійснення виплати позивачу додаткової винагороди за спірний період підтверджено матеріалами справи; 
- наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.05.2024 № 210, яким прийнято рішення про виплату військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_2 , у тому числі позивачу, додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, з розрахунку 100 000,00 гривень на місяць за участь у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно) у період з 18.04.2024 по 30.04.2024 (включно).
Позивачу було нараховано додаткову винагороду в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за квітень 2024 року в сумі 43 333,33 грн , проте, фактично ВЧ НОМЕР_1 здійснило виплату такої винагороди в сумі 12   805,00 грн.
Отже, враховуючи, що наданими до матеріалів справи письмовими доказами підтверджується безпосередня участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення (які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у спірний період з 18.04.2024 по 30.04.2024 (включно), суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачу з урахуванням Постанови №168 повинна була нараховуватись та виплачуватись додаткова винагорода у розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
При цьому, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача 1 як на підставу для невиплати збільшеного розміру додаткової винагороди на те, що позивач не виконував/не здійснював бойові (спеціальні) завдання у вказаному періоді, оскільки такі твердження є недоведеними, ґрунтуються на припущеннях та спростовуються наданими до матеріалів справи письмовими доказами.
З приводу доводів представника ВЧ НОМЕР_1 про те, що надані ВЧ НОМЕР_2 документи містять певні недоліки, суд зазначає, що відповідні документи складені державним органом в межах наданих йому повноважень, при цьому ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, і такі помилки не повинні бути перешкодою для реалізації гарантованих державою прав особами, яких такі помилки стосуються.
Окрім того, порушення порядку обміну документами між військовими частинами щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність права у позивача на таку винагороду.
Зміст цих документів може ставитися під сумнів лише за наявності доказів недобросовісного чи зловмисного спотворення фіксації реальної участі конкретного військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах. Іншим випадком необхідності пошуку доказів участі військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах може бути ситуація втрати (знищення) документів військової частини (підрозділу) в умовах бойових дій, засвідчена відповідними документами.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 21 березня 2024 року у справах №560/3159/23 та № 560/3141/23, від 11.04.2024 у справі № №560/3153/23.
Посилання заявника апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, зокрема посилався на неіснуючий документ «підсумкове бойове донесення в.х №64 ДСК від 01.05.2024», колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки вказаний документ, наявний в матеріалах справи (а.с. 93), є доказом, відтак посилання на нього судом в описовій частині є цілком обґрунтованим. 
Посилання заявника апеляційної інстанції на те, що невідповідність позову вимогам ст. 160 КАС України, в частині не надання доказів, колегія суддів вважає безпідставними, адже вимоги КАС передбачають надання позивачем до суду тих доказів, які є в нього наявності, при цьому, приписи КАС не містять імперативного права суду неприйняття позову в разі, якщо позивач не надає до суду доказів разом з позовною заявою, зокрема, через відсутність останніх в його розпорядженні.
При цьому, суд звертає увагу, що під час розгляду справи, судом офіційно встановлено, що позивачу було нараховано додаткову винагороду в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за квітень 2024 року в сумі 43 333,33 грн , проте, фактично ВЧ НОМЕР_1 здійснило виплату такої винагороди в сумі 12   805,00 грн.
Жодних доказів того, що позивачеві було зроблено перерахунок нарахованих коштів з бік зменшення відповідачем до суду не надано, відтак посилання на недоведеність підстав для задоволення позовних вимог в цій справі, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду – відсутні.
          Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення.
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2024 в адміністративній справі № 280/6929/24 – залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай