КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Унікальний номер справи № 758/7428/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/12072/2025         	Головуючий у суді першої інстанції - Войтенко Т.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
21 липня 2025 року                                                                         місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                  Оніщук М.І.,
судді                                     Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Кузьменком Михайлом Володимировичем, на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від        05 травня 2025 року про відмову продовжити процесуальний строк у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про поділ майна подружжя,
В С Т А Н О В И В:
У червні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Подільського районного суду      м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21.06.2024 відкрито провадження у вказаній справі. Постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, роз`яснено учасникам справи їх право подати заяви по суті справи та встановлено учасникам справи відповідні процесуальні строки.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.04.2025 прийнято заяву представника позивача Шестакової Ю.В. в інтересах ОСОБА_2 про зміну предмету позову у даній цивільній справі в редакції від 29.01.2025. Виключено з  числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 . Відкладено підготовче засідання на 05.05.2025 на 11 год. 30 хв. Роз`яснено учасникам справи їх право подати заяви по суті справи та встановлено учасникам справи відповідні процесуальні строки.
17.04.2025 до Подільського районного суду м. Києва представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Кузьменком М.В. було подано заяву про продовження відповідачці ОСОБА_1 строк на подачу відзиву на позовну заяву, встановлений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.04.2025, надавши розумний строк.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.04.2025 продовжено процесуальний строк для подання відзиву  ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про поділ майна подружжя, який не може перевищувати десяти днів з дня надходження копії цієї ухвали в електронний кабінет системи «Електронний суд» представника відповідачки - адвоката Кузьменка М.В.
04.05.2025 представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Кузьменко М.В. подав заяву про продовження відповідачці ОСОБА_1 строку на подачу відзиву на позовну заяву, встановлений ухвалами Подільського районного суду м. Києва від 02.04.2025 та від 22.04.2025, надавши розумний строк.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.05.2025 клопотання Кузьменка М.В. в інтересах ОСОБА_1 про продовження процесуального строку для подання відзиву залишено без задоволення та роз`яснено право подати нові докази разом з клопотанням про поновлення строку на їх подання з поважних причин. Третім особам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , встановлено 15-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали на подання пояснень третіми особами, а  позивачу та відповідачу -  15 денний строк на подачу відповіді учасників справи на такі пояснення. Призначено справу до розгляду по суті на 27.06.2025 на 10 год. 00 хв., закривши підготовче засідання.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 20.05.2025 Кузьменко М.В. , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , оскаржив її в апеляційному порядку, подавши до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу через систему «Електронний суд».
В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що судом було прийнято заяву позивача про зміну предмету позову, разом із висновком експерта, яким обґрунтовувались вимоги про зміну предмету позову та який не було подано до суду раніше.
За таких обставин, відповідачка, маючи намір подати інші висновки експертів, для проведення яких необхідне прибуття для України, подала до суду клопотання про продовження процесуального строку на поданні відзиву на позовну заяву, втім, суд, ігноруючи норми міжнародного права, які регулюють час на підготовку до судового розгляду відповідача, який проживає в іноземній державі, відмовив у задоволенні клопотання про продовження процесуального строку на подання відзиву.
Зазначає, що наданий судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, всупереч ст. 121 ЦПК України, не може вважатися розумним та таким, що відповідає завданню цивільного судочинства, з огляду на складність справи та значну кількість доказів і висновків експертів, яку необхідно зібрати та подати відповідачці разом із відзивом на позов, з огляду на прийняття судом нового доказу позивача, разом із заявою, якою фактично позивач змінив підстави і предмет позову. Без проведення експертиз, проведення яких відповідачка вважає за необхідне, вона також не може визначитися з необхідністю та підставами подачі нею зустрічного позову.
Посилається на те, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 260, 263 ЦПК України, оскільки розгляд справи проведено з порушення норм процесуального права та неповноважним складом суду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що є підставами для її скасування.
Ухвалами Київського апеляційного суду від 23.06.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Копію ухвали суду про відкриття провадження та призначення справи до розгляду направлено на електронні адреси позивача, представника позивача та представника відповідача та отримані останніми 25.06.2025.
30.06.2025 до суду від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Шестакової Ю.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просила залишити ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05.05.2025 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (ч. ч. 1-2 та 4 ст.12 ЦПК України).
Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.04.2025 при прийнято заяву представника позивача Шестакової Ю.В. в інтересах ОСОБА_2 про зміну предмету позову у даній цивільній справі в редакції від 29.01.2025. Виключено з  числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 . Відкладено підготовче засідання на 05.05.2025 на 11 год. 30 хв. 
При цьому, судом встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено, що у зазначений строк відповідач також має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Роз`яснено, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи, а у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).
17.04.2025 до Подільського районного суду м. Києва представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Кузьменком М.В. було подано заяву про продовження відповідачці ОСОБА_1 строк на подачу відзиву на позовну заяву, встановлений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.04.2025, надавши розумний строк.
В обґрунтування такої заяви вказано, що судом надано мінімальний строк для подання відзиву особам, які перебувають в Україні, в той же час відповідачка перебуває закордоном. Однак, для спростування висновків відповідачка має намір подати висновки експертів, для проведення яких має прибути до України, а також для збору інших доказів, а відтак існує необхідність у продовженні строку, встановленого судом для подання відзиву на заяву про зміну предмету позову.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.04.2025 продовжено процесуальний строк для подання відзиву  ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про поділ майна подружжя, який не може перевищувати десяти днів з дня надходження копії цієї ухвали в електронний кабінет системи «Електронний суд» представника відповідачки - адвоката Кузьменка М.В.
Зазначену ухвалу було доставлено до електронного кабінету представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кузьменко М.В. 25.04.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного документу.
04.05.2025 представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Кузьменко М.В. подав заяву про продовження відповідачці ОСОБА_1 строку на подачу відзиву на позовну заяву, встановленого ухвалами Подільського районного суду м. Києва від 02.04.2025 та від 22.04.2025, надавши розумний строк для подання відзиву.
Обґрунтовуючи таку заяву, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Кузьменко М.В. вказав, що маючи наміри подати відзив на позов із дотриманням усіх вимог щодо його змісту, не має можливості його подати через недостатній строк для вчинення такої процесуальної дії, а також через брак часу для прибуття відповідачки для проведення експертизи та перебуванням представника на лікарняному.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.05.2025 клопотання Кузьменка М.В. в інтересах ОСОБА_1 про продовження процесуального строку для подання відзиву залишено без задоволення та роз`яснено право подати нові докази разом з клопотанням про поновлення строку на їх подання з поважних причин. Третім особам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , встановлено 15-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали на подання пояснень третіми особами, а  позивачу та відповідачу -  15 денний строк на подачу відповіді учасників справи на такі пояснення. Призначено справу до розгляду по суті на 27.06.2025 на 10 год. 00 хв., закривши підготовче засідання.
Колегія суддів, з огляду на встановлене та в межах доводів апеляційної скарги доходить наступного.
За приписами ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Згідно зі ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
За ч. ч. 1-2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.  Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження в справі.
Відзив на позовну заяву подається відповідачем у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. ч. 1-2 ст. 191 ЦПК України).
Як убачається із матеріалів справи, ухвалою суду від 02.04.2025 відповідачці було встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, з огляду на прийняття судом заяви про зміну предмету позову. При цьому, в судовому засіданні, у якому вирішувалось питання про прийняття заяви про зміну предмет позову був присутній представник відповідачки - адвокат Кузьменко М.В., тобто сторона відповідача була обізнана про перебіг судового розгляду.
Зазначену ухвалу суду було направлено на адреси відповідача та третіх осіб (а.с. 9, 14), що вказує на належне виконання судом процесуальних обов`язків щодо направлення судового рішення.
В той же час, посилаючись на недостатність строку, встановленого судом для подання відзиву, представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Кузьменко М.В. звернувся до суду із клопотанням про продовження процесуального строку для усунення недоліків, яке було задоволено та встановлено судом десятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, з дня надходження копії ухвали в електронний кабінет системи «Електронний суд» представника відповідачки - адвоката Кузьменка М.В.
До закінчення строку, 04.05.2025 представник ОСОБА_1 - адвокат Кузьменко М.В. повторно звернувся із клопотанням про продовження процесуального строку на подання відзиву, посилаючись на аналогічні доводи, викладені у заяві від 17.04.2025 та вказуючи на своє тривале перебування на лікарняному.
05.05.2025, постановляючи оскаржувану ухвалу, якою відмовлено відповідачці у продовженні строку на подання відзиву, суд першої інстанції вказав, що справа перебуває в провадженні суду з червня 2024 року. Матеріли справи містять відзив на позовну заяву. Прийняття заяви про зміну предмету позову ухвалою від 02.04.2025 означає, що суд розглядатиме позовні вимоги у меншому розмірі, ніж було заявлено при подачі позову, а тому відзив може бути актуальним і для позовних вимог в редакції 29.01.2025, а в разі, якщо відповідачка матиме намір спростувати доводи позивача, зокрема вартість об`єктів нерухомого майна, які підлягають поділу, вона наділена правом заявити клопотання  про поновлення строку на подачу доказів, обґрунтувавши поважні причини їх ненадання під час встановленого строку. Разом із цим вказав, що доводи нового клопотання від 04.05.2025 про продовження строку аналогічні тим, які зазначалися у заяві від 17.04.2025, за результатом розгляду якої вже постановлена ухвала від 22.04.2025.
Відповідно до ст. ст. 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю треба розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.
Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в процесуальних відносинах сторін, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.
Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України»).
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.
Безпідставне поновлення процесуального строку є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Колегія суддів, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, доходить висновку, що суд першої інстанції, з урахуванням усіх обставин у справі, вирішуючи клопотання сторони відповідача про продовження строку на подання відзиву, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для повторного продовження строку на подання відзиву.
Суд першої інстанції, вирішуючи заявлене клопотання вірно вказав, що доводи нового клопотання від 04.05.2025 про продовження строку аналогічні тим, які зазначалися у заяві від 17.04.2025, за результатом розгляду якої вже постановлена ухвала від 22.04.2025, з чим погоджується апеляційний суд.
Доводи апеляційної скарги щодо неповноважності складу суду, яким вирішено питання про продовження процесуального строку не заслуговують на увагу колегії суддів, як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки таким доводам суд першої інстанції, розглядаючи заяви про відвід, надавав належну оцінку, яка узгоджується із вимогами закону та з якою у колегії суддів відсутні підстави не погодитися.
Неспроможними колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо того, що суд першої інстанції не надав оцінки доводам представника відповідача щодо перебування на лікарняному та не перевірив зазначені факти. В цій частині колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний здійснювати перевірку перебування представника на лікарняному, оскільки кожен учасник справи, посилаючись на певні обставини, зобов`язаний надати до суду докази, якими обґрунтовуються такі обставини, а вказавши суду про перебування на лікарняному, представник відповідача не надав до суду належних та достатніх доказів на підтвердження таких обставин та не вказав, які причини унеможливили підготовку відзиву та збір доказів безпосередньо відповідачкою.
Разом з цим, посилаючись на те, що відповідачка перебуває закордоном та має намір прибути до України, задля збору доказів та подання відзиву, сторона відповідача не повідомила суду першої інстанції про вжиті заходи щодо збору таких доказів, орієнтовний час прибуття відповідачки до України, а відтак у належний спосіб не обґрунтувала своє клопотання.
В частині посилань сторони відповідача не невиконання судом Конвенції про вручення судових та позасудових документів, незважаючи на участь адвоката у судовому процесі, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Адвокат як представник бере участь у судовому процесі від імені особи (сторони чи третьої особи), інтереси якої він представляє, відповідно наділений правами та обов`язками останньої (за умови, що в ордері немає застережень про обмеження повноважень адвоката). Участь адвоката як представника у судовому процесі головним чином полягає в реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії / рішення / позиція представника в судовому процесі створюють юридичні наслідки [саме] для особи, від імені якої він діє, і остання має теж це розуміти.
Участь сторони в судовому процесі через свого представника (адвоката), що є правом сторони, дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію із цим представником, відтак застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні підстави.
До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.07.2024 у справі № 9901/236/21.
Отже, аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що учасник справи, який бере в ній участь через представника, вважається належним чином повідомленим про хід судового процесу, якому у належний спосіб вручено судові виклики та повідомлення, а також судові рішення, що не вказує на необхідність застосування положень Конвенції про вручення судових та позасудових документів, задля повідомлення безпосередньо сторони, яка перебуває закордоном та у якої є представник.
Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, які полягають у тому, що сторона, яка під час судового провадження отримала нові докази, які у силу поважних причин не могла подати до суду у встановлений законодавством строк, може звернутись до суду із клопотання про поновлення строку на подання доказів та долучення їх до матеріалів справи.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що строки, встановлені ЦПК України або судом, є обов`язковими для суду та для учасників судового процесу, оскільки, зокрема, визначають час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. При цьому, відповідач не позбавлений можливості викласти свої заперечення проти позову у інший передбачений цивільно-процесуальним законодавством спосіб.
З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваного судового рішення не ґрунтуються на вимогах закону,  а отже не спростовують та не впливають на законність і обґрунтованість постановленої судом ухвали.
Крім цього, наведені в апеляційній скарзі інші доводи, які на думку апелянта, є підставою для скасування ухвали, є тотожними із доводами, викладеними у клопотаннях та заявах до суду першої інстанції, яким суд надав ґрунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).
Отже, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому, в силу ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Кузьменком Михайлом Володимировичем- залишити без задоволення.
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року про відмову продовжити процесуальний строк у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про поділ майна подружжя - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                              М.І. Оніщук
 
Судді                                                                                  В.А. Шебуєва
 
                                                                                            О.В. Кафідова