П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/34465/23	

Категорія:106000000          Головуючий в 1 інстанції: Хурса О.О.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 19.07.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                      – Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та НОМЕР_1 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до НОМЕР_1 Прикордонного загону (в/ч НОМЕР_2 ) (з урахуванням збільшення вимог) про:
-          визнання протиправною бездіяльність НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби (далі – ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 гривень додаткової грошової винагороди у відповідності до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі – Постанова №168) за періоди з 01 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року по 14 травня 2023 року, 27 травня 2023 року по 30 травня 2023 року, з 01 червня 2023 року по 01 грудня 2023 року;
-          зобов`язання НОМЕР_1 Прикордонний загін ДПС України (в/ч НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000 гривень щомісячну додаткову грошову винагороду у відповідності до п.1 Постанови №168 за періоди з 01 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року по 14 травня 2023 року, 27 травня 2023 року по 30 травня 2023 року, з 01 червня 2023 року по 01 грудня 2023 року, з урахування раніше проведених виплат.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що відповідачем протиправно не виплачено додаткову винагороду, збільшену до 100 000 гривень, передбачену Постановою №168, за періоди з 01 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року по 14 травня 2023 року, 27 травня 2023 року по 30 травня 2023 року, з 01 червня 2023 року по 01 грудня 2023 року.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на позов. 
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 Прикордонного загону ДПС України (в/ч НОМЕР_2 ) стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 гривень додаткової грошової винагороди у відповідності до п.1 Постанови №168 за період з 01 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року по 14 травня 2023 року, 27 травня 2023 року по 30 травня 2023 року, з 01 червня 2023 року по 01 грудня 2023 року.
Зобов`язано НОМЕР_1 Прикордонний загін ДПС України (в/ч НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000 гривень щомісячну додаткову грошову винагороду у відповідності до п.1 Постанови №168 за період з 01 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року по 14 травня 2023 року, 27 травня 2023 року по 30 травня 2023 року, з 01 червня 2023 року по 01 грудня 2023 року, з урахування раніше проведених виплат.
В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          апелянт вказав, що саме на НОМЕР_1 Прикордонний загін ДПС України, як відповідача по вказаній справі, покладався обов`язок доведення правомірності своєї позиції щодо не нарахування ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди у збільшеному розмірі. При цьому, саме відповідачем мало б бути, до прикладу, доведено те, що ОСОБА_1 не виконував бойові завдання, чи, до прикладу, він не перебував на ліній зіткнення, чи, до прикладу, відсутності у позивача вогневого контакту з противником, в тому числі, за умови вогневих уражень противником території, на якій здійснюються бойові дії та на якій перебуває військовослужбовець;
-          суд першої інстанції, фактично не одержавши витребувані ним за ухвалою від 18 січня 2022 року докази від відповідача (які в тому числі стосувалися періоду з 01 червня по 01 грудня 2023 року), поклав увесь тягар доказування на позивача і це, не зважаючи на наявні у справі докази, що підтверджуються участь ОСОБА_1 у бойових діях та його право на одержання додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 гривень;
-          наявні в матеріалах справи відповіді на адвокатські запити свідчать про те, що витребувані документи відносно позивача є в наявності, однак, відповідачем було обрано іншу стратегію – їх приховування та повідомлення суду про їх відсутність;
-          сам факт перебування військовослужбовців НОМЕР_1 Прикордонного загону ДПС України, серед яких і ОСОБА_1 , на території між позиціями оборони та позиціями військ держави-агресора уже дає таким військовослужбовцям право на одержання додаткової грошової винагороди у збільшеному розмірі. При цьому, не пов`язуючись із наказами Генштабу та територіями ведення бойових дій. ,
-          в даному випадку факт перебування НОМЕР_1 Прикордонного загону ДПС України підтверджується наявною в матеріалах справи відповіддю угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 28 січня 2024 року, з якої вбачається те, що НОМЕР_1 Прикордонний загін ДПС України у період з 19 листопада 2022 року по 24 січня 2024 року брав безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів. Перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора на ліній бойового зіткнення з противником на глибину виконання спеціальних бойових завдань військовою частиною першого ешелону оборони.
В апеляційній скарзі НОМЕР_1 Прикордонного загону ДПС України (в/ч НОМЕР_2 ) ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          в основу доказів, які обумовили задоволення судом першої інстанції позовних вимог ОСОБА_1 , покладено Витяг з довідки в/ч НОМЕР_3 від 16 травня 2023 року №1871 та Витяг з довідки в/ч НОМЕР_3 від 12 червня 2023 року №2/2229, які нібито підтверджують право останнього на отримання додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою №168 у збільшеному до 100 000 гривень розмірі. Разом з тим, вказані довідки є незаконно виданими та не мають жодного доказового значення, як і не можуть підставою для виплати додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою №168 у збільшеному до 100 000 гривень розмірі, оскільки відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України від 07 липня 2024 року №2036-АГ "Про результати службового розслідування" було визначено, що вказані "витяги з довідок" виготовлені та розповсюджені без наявних на те правових підстав, що відповідальну посадову особу, яка їх видавала було притягнуто до дисциплінарної відповідальності; 
-          з невідомих причин судом першої інстанції застосовано положення Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197), в частині складових елементів грошового забезпечення. В той час порядок виплати грошового забезпечення в ДПС України, визначається Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ДПС України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року №558;
-          суд першої інстанції постановляючи рішення з невідомих причин взагалі не врахував положень (норм) Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 січня 2023 року №36 (далі – Порядок №36) (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 23 липня 2018 року №854/32306), якими у спірний період відповідно до п.2 Постанови №168 і було врегульовано правовідносини щодо виплати додаткової грошової винагороди;
-          посилаючи на "витяг" з невстановленої та ніким не підписаної довідки в/ч НОМЕР_3 , як на підставу для виплати додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою №168 у збільшеному до 100 000 гривень
-          суд першої інстанції прямо та свідомо суперечить вищевказаній нормі права закріпленій в межах п.4 Порядку №36, якою визначено вичерпний перелік документів, якими підтверджується безпосередня участь у бойових діях та які є підставою для включення відповідних військовослужбовців до наказу про виплату додаткової грошової винагороди.
У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу вказується, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та НОМЕР_1 Прикордонного загону (в/ч НОМЕР_2 ), перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 з травня 2021 року.
З початком повномасштабного вторгнення здійснює військову службу у зоні оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та на час звернення до суду з позовом продовжував безпосередню участь у бойових діях на території селища Комишани, Корабельного району м. Херсон.
Разом з тим, за періоди з 01 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року по 14 травня 2023 року, 27 травня 2023 року по 30 травня 2023 року, з 01 червня 2023 року по 01 грудня 2023 року позивачу не виплачено додаткову винагороду, збільшену до 100 000 гривень, передбачену Постановою №168.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у період з 01 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року, з 01 травня 2023 року по 14 травня 2023 року, 27 травня 2023 року по 31 травня 2023 року приймав безпосередню участь в бойових діях / забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, суд прийшов до висновку, що відповідач, не виплачуючи спірну додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн. у Порядку №168 за вказані періоди, діяв протиправно.
Разом з тим, дослідивши зміст листа оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 28 січня 2024 року №21314, суд першої інстанції дійшов висновку, що ним не підтверджується факт безпосередньої участі позивача у бойових діях або залучення його до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у районах проведення воєнних (бойових) дій у період з 01 червня 2023 року по 01 грудня 2023 року.
Колегія суддів дослідивши доводи апеляційних скарг та матеріали даної справи доходить наступних висновків.
Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII) визначено, що соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 2 ст. 1-2 Закону №2011-XII передбачено, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Як визначено ч.4 ст. 9 Закону №2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Указом Президента України №64 від 24 лютого 2022 року введено воєнний стан в Україні, який продовжувався та діє і дотепер.
28 лютого 2022 року на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України (далі КМУ) прийняв Постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова №168), п.1 якої (в редакції Постанови №1146 від 08 жовтня 2022 року) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
В подальшому Постановами Кабінету Міністрів України №43 від 20 січня 2023 року, №836 від 09 серпня 2023 року, №1001 від 15 вересня 2023 року, №1162 від 07 листопада 2023 року до постанови №168 від 28 лютого 2022 року внесились відповідні зміни та доповнення.
Згідно положень Постанови №168, виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Наказом МВС України №36 від 26 січня 2023 року затверджено порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі – Порядок №36).
Пунктом першим зазначеного порядку встановлено, що він визначає механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі – військовослужбовці) додаткової винагороди, передбаченої п.1 Постанови №168.
Підпунктом 2 п.3 Порядку №36 встановлено, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.
До безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:
1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі – Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;
4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;
7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;
8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником (пункт 3 Порядку №36).
Відповідно п.4 Порядку №36 документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;
рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.
З аналізу вказаних норм вбачається, що підставою для виплати додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах є вищезазначені документи, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях.
Так, позивачем до матеріалів справи долучено витяг з довідки в/ч НОМЕР_3 від 16 травня 2023 року №1871, за яким вбачається, що головний сержант ОСОБА_1 у період з 01 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебували безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання, а саме під час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України першого ешелону оборони до батальйону включно в операційній зоні оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (а.с.15).
Підставами для видачі вказаної довідки стали: бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 05 березня 2022 року №323т, бойові розпорядження оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 19 листопада 2022 року №29дск, 26 листопада 2022 року №320дск, 14 січня 2023 року №1548дск, 22 лютого 2023 року №2497дск, 18 березня 2023 року №3024т, 30 березня 2023 року №3318т, журнал бойових дій від 01 січня 2023 року №б/98дск., рапорт начальника НОМЕР_1 прикордонного загону про безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (вхідний від 12 травня 2023 року №1915).
Окрім того, згідно витягу з довідки в/ч НОМЕР_3 від 12 червня 2023 року №2/2229, за період з 01 травня 2023 року по 14 травня 2023 року, з 27 травня 2023 року по 31 травня 2023 року, позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебували безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання, а саме під час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України першого ешелону оборони до батальйону включно в операційній зоні оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".
Підставами для видачі вказаної довідки стали: бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних сил України від 05 березня 2022 року №323т, бойові розпорядження оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 19 листопада 2022 року №29дск, 26 листопада 2022 року №320дск, 14 січня 2023 року №1548дск, 22 лютого 2023 року №2497дск, 18 березня 2023 року №3024т, 30 березня 2023 року №3318т, журнал бойових дій від 01 січня 2023 року №б/98дск, рапорт начальника НОМЕР_1 прикордонного загону про безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (вхідний від 07 червня 2023 року №2337).
Зазначені довідки містять посилання на підстави їх прийняття, зокрема, бойові розпорядження, журнали бойових дій, рапорт.
Вказано, що дані довідки є підставою для включення до проекту наказу про виплату додаткової винагороди під час дії воєнного стану.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо наявності в матеріалах справи доказів на підтвердження того, що позивач у період з 01 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року по 14 травня 2023 року, 27 травня 2023 року по 31 травня 2023 року приймав безпосередню участь в бойових діях/забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.
Таким чином, позивач має право на отримання спірної винагороди у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах у вказані періоди.
Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відсутності права позивача на отримання додаткової винагороди за періоди з 01 червня 2023 року по 01 грудня 2023 року, з огляду на наступне.
Так, позивач в якості доказу порушення його права на отримання спірної винагороди за періоди з 01 червня 2023 року по 01 грудня 2023 року надав лист оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 28 січня 2024 року №21314 з якого вбачається, що НОМЕР_1 прикордонний загін (в/ч НОМЕР_2 ) перебував у оперативному підпорядкуванні ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та з 19 листопада 2022 року по 29 січня 2024 року на виконання бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 05 березня 2022 року №323т, бойових розпоряджень ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 19 листопада 2022 року №29дск, від 26 листопада 2022 року №320дск, від 14 січня 2023 року №1548дск, від 22 лютого 2023 року №2497дск, від 18 березня 2023 року №3024т, від 30 березня 2023 року №3318т, від 30 вересня 2023 року №7860дск брав безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частино (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони до батальйону включно по рубежу ЛУПАРЕВЕ – ХЕРСОН. На виконання бойового розпорядження ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 19 листопада 2022 року №29дск, від 26 листопада 2022 року №320дск, від 30 вересня 2023 року №7860дск оперативне (бойове) управління підрозділами у період з 19 листопада 2022 року по 29 січня 2024 року здійснювалось з пункту управління (ОКП) НОМЕР_1 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_2 ) у ХЕРСОН, дислокованої між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелон оборони до батальйону включно.
Вказаний лист, на думку колегії суддів, є належним доказом, що у спірний період НОМЕР_1 прикордонний загін (в/ч НОМЕР_2 ), в якому проходив службу позивач, перебував у оперативному підпорядкуванні ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яке було створено оперативним командуванням " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (в/ч НОМЕР_3 ), та яке брало безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконанні бойових (спеціальних) завдань, що підтверджують відповідні бойові розпорядження.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі.
Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Апеляційну скаргу НОМЕР_1 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року скасувати.
Ухвалити у справі нове судове рішення, який позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 гривень додаткової грошової винагороди у відповідності до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за періоди з 01 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року по 14 травня 2023 року, 27 травня 2023 року по 30 травня 2023 року, з 01 червня 2023 року по 01 грудня 2023 року.
Зобов`язати НОМЕР_1 Прикордонний загін ДПС України (в/ч НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000 гривень щомісячну додаткову грошову винагороду у відповідності до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за періоди з 01 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року по 14 травня 2023 року, 27 травня 2023 року по 30 травня 2023 року, з 01 червня 2023 року по 01 грудня 2023 року, з урахування раніше проведених виплат.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 01 липня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.