Справа №577/2850/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Кравченко В. О.	
Номер провадження 33/816/904/25 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  122-4 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участі секретаря судового засідання Кислої Ю.М., особи, відносно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , представника потерпілого ГУ НП в Сумській області Давиденко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого ГУ НП в Сумській області – Давиденко О.В. на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 травня 2025 року, якою провадження в справі про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності, за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП закрито, в зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень, 

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 травня 2025 року, 12 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Так, 10 травня 2025 року близько 21 год. 00 хв. в м. Конотоп, Сумської області, по трасі R61 36 км. 600 км., ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Renault RDS-02РП», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог пункту 2.3 б ПДР України, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, внаслідок чого здійснив з`їзд в кювет, в результаті чого автомобіль отримав незначні механічні пошкодження, після чого залишив місце пригоди, до якої причетний.

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 травня 2025 року, закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, представник потерпілого ГУ НП в Сумській області – Давиденко О.В. звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 травня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 328084, транспортний засіб марки «Renault RDS-02РП», державний номерний знак НОМЕР_1 належить ГУНП в Сумській області.
А тому, саме ГУНП в Сумській області є потерпілою особою у дорожньо-транспортної пригоди та якій заподіяно матеріальної шкоди, яка полягає в отриманні механічних пошкоджень транспортним засобом, яким керував ОСОБА_1 10 травня 2025 року близько 21 год. 00 хв. зі сторони села Калинівка в напрямку міста Конотоп.
Таким чином, аналіз наявних доказів та фактичних обставин справи дозволяють зробити висновок про те, що водій ОСОБА_1 , керуючи службовим транспортним засобом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, в результаті чого здійснив з`їзд із проїзної части в кювет зі перекиданням автомобіля, внаслідок чого транспортний засіб, який належить ГУНП в Сумській області зазнав механічних пошкоджень.
А тому в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Окрім цього, апелянт зауважує про те, що копіями рапорту та пояснень ОСОБА_1 від 12 травня 2025 року, пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 12 травня 2025 року, схеми ДТП, підтверджується, що 10 травня 2025 року ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, самостійно прибрав з місця ДТП пошкоджений службовий автомобіль.
Лише у понеділок 12 травня 2025 року ОСОБА_1 доповів письмово рапортом керівника Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 10 травня 2025 року.
Отже, матеріалами справами підтверджується винність останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про те, що копія оскаржуваного судового рішення надійшла до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області лише 02 червня 2025 року, на електронну адресу ГУНП в Сумській області та до електронного кабінету в ЄСІТС «Електронний суд», постанова судді не надходила.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, представника ГУ НП в Сумській області – Давиденко О.В., яка вимоги поданої апеляційної скарги підтримала та просила постанову судді скасувати, із постановлення нового судового рішення, яким ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, особу, відносно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , який вину у вчинених правопорушеннях визнав, покладався на розсуд суду, шкоду заподіяної службовому транспортному засобу відшкодував, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до штампу оператора поштового зв`язку «Укрпошта», 12 червня 2025 року представником потерпілого ГУ НП в Сумській області – Давиденко О.В. було подану апеляційну скаргу на постанову судді від 20 травня 2025 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку, апелянт зазначає не своєчасне отримання копії постанови судді.
Згідно ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Перевіривши представлені матеріали та доводи в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови судді від 20 травня 2025 року, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд враховуючи викладені норми чинного законодавства, вважає, що суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення за результатами розгляду справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, цих вимог закону належним чином не дотримано.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 328084 від 12 травня 2025 року, 10 травня 2025 року близько 21 год. 00 хв. в м. Конотоп, траса R61 36 км. 600 км., водій ОСОБА_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, внаслідок чого здійснив з`їзд за межі проїзної частини, а саме в кювет. У ході дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб отримав незначні матеріальні пошкодження, тим самим порушив п. 2.3.б ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Із долученої схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10 травня 2025 року о 21 год. 00 хв. на автодорозі R61 Конотоп-Суми, 36 км. 600 км. вбачається ділянка дороги, на якій сталась дорожньо-транспортна пригода, дорожня обстановка, місце розташування гальмівного шляху, та встановлено місце знаходження транспортного засобу та опис пошкоджень автомобіля.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , встановлено, що 10 травня 2025 року близько 21 год. 00 хв. він керував службовим автомобілем «Рено Дастер», державний номерний знак НОМЕР_1 на автомобільній дорозі R61, рухаючись в напрямку м. Конотоп. Раптово на проїзну частину вибігла собака, щоб уникнути наїзду на тварину, він виїхав на зустрічну смугу руху та в подальшому заїхав до кювету. У результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб отримав механічні пошкодження, заподіявши матеріальні збитки.
Наведені докази, які долучені до матеріалах справи, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до визначених у пункту 1.10 ПДР України термінів:
дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.
У розумінні факторів, що визначають дорожню обстановку, водій зобов`язаний заздалегідь прогнозувати поведінку інших учасників дорожнього руху, а також повинен своєчасно встигати реагувати на зміну ситуації, що склалася, в процесі керування транспортним засобом.
Згідно пункту 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.
Таким чином, виходячи з аналізу та оцінки складеної працівниками патрульної поліції схеми дорожньо-транспортної пригоди, протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода мала місце при визначених у схемі обставинах, пошкодження транспортного засобу сталося в наслідок порушення водієм ОСОБА_1 , п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України.
Так, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, як наслідок, реагуючи на зміну ситуації, що склалася на дорозі, здійснив небезпечний прийом керування транспортним засобом, а саме виїзду на зустрічну полосу руху та в подальшому з`їхав в кювет, чим спричинив пошкодження службовому автомобілю.
Окрім цього, апеляційний суд зауважує про те, що з`явлення на дорозі перешкоди для руху автомобіля, не виключають факт порушення водієм положень п. п. 2.3 (б) ПДР України щодо обов`язку водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 328106 від 12 травня 2025 року, 10 травня 2025 року близько 21 год. 00 хв. в м. Конотоп, по трасі R61 36 км. 600 км., водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Рено Дастер», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив з`їзд за межі проїзної частини, в кювет та залишив, на порушення встановлених правил, місце дорожньо-транспортної пригоди до якого він причетний, чим порушив п. 2.10 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Згідно з п.п. 2.10 а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
При цьому, за змістом пункту 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій також зобов`язаний: б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
У той час, матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 , ставши причетним до дорожньо-транспортної пригоди, будучи зобов`язаним вчинити дії, передбачені пунктом 2.10 а Правил дорожнього руху, цього не зробив та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.
Так, згідно з п. 2.10 Правил дорожнього руху залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.
Повідомлення ОСОБА_1 свого безпосереднього керівника про скоєння дорожньо-транспортної пригоди, не може свідчити про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, зважаючи на те, що рапорт був складений лише зі спливу двох днів, та лише після того, як останній самостійно прибрав автомобіль.
Таким чином, наявними доказами доведено факт порушення ОСОБА_1 п. 2.10 а ПДР та відповідно в діях останнього є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
У зв`язку з викладеним, суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника потерпілого ГУНП в Сумській області – Давиденко О.В. про те, що висновок судді про недоведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.3 б, 2.10 а ПДР України, що спричинило механічні пошкодження транспортного засобу потерпілого, не відповідають фактичним обставинам справи.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини дають законні підстави скасувати постанову судді суду першої інстанції та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у порушені п. 2.3 б, 2.10 а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124, 122-4 КУпАП.
У відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядалися одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
При накладенні стягнення, як то передбачено ст. 33 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, який вину у вчинених адміністративних правопорушень визнав, відшкодував матеріальні збитки за пошкоджений службовий автомобіль, думку представника потерпілого ГУ НП в Сумській області Давиденко О.В., яка просила накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, майновий стан, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність та вважає, що достатнім і необхідним у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП є накладення на останнього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, оскільки санкцією вказаної статті розмір штрафу більший, більший і строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а також передбачене більш суворе адміністративне стягнення, ніж штраф чи позбавлення права керування транспортними засобами, а саме таке стягнення як адміністративний арешт.
За таких обставин, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень як останнім, так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення відповідно санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме зач.1 ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.
Апеляційний суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити представнику потерпілого ГУ НП в Сумській області – Давиденко О.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ГУ НП в Сумській області Давиденко О.В. - задовольнити.

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 травня 2025 року про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, відповідно до приписів ч. 2 ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

У відповідності до ст. 307, ч.2 ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.