ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 червня 2025 року           справа №200/4692/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року у справі № 200/4692/24 (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                                В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач), в якому просила: 
- визнати протиправними дії/бездіяльність відповідача щодо реалізації права позивача на пенсійне забезпечення; 
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії від 07.05.2021 року № 057150008837 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 11.02.2021 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка була чинною до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишено без розгляду.
Постановою апеляційного суду від 23.12.2024 року ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 200/4692/24 - скасовано; справу № 200/4692/24 направлено для продовження розгляду до Донецького окружного адміністративного суду.
Постанова апеляційного суду вмотивована тим, що заявлені позивачем 09.07.2024 позовні вимоги можуть бути захищені судом за наявності для цього підстав з 08.01.2024 - тобто в межах шестимісячного строку, встановленого положеннями частини другої статті 122 КАС України, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення без розгляду всіх позовних вимог ОСОБА_1 . При цьому суд враховує, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 у справі № 340/4151/24 поновлено порушене право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 27.02.2024, тобто з більш пізньої дати, ніж мала право позивач за наявності для цього підстав.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.01.2025 року:
- визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовними вимогами щодо зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 11.02.2021 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка була чинною до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020, за період з 11.02.2021 по 08.01.2024;
- позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 11.02.2021 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка була чинною до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020, за період з 11.02.2021 по 08.01.2024 - залишено без розгляду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову в призначенні пенсії позивачу від 07.05.2021 № 057150008837 в частині висновків щодо необхідного віку для призначення пільгової пенсії за Списком № 1 та відмови в призначенні пенсії;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 09.01.2024 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинною до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020;
- в інший частині позовних вимог - відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилається на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не було враховано те, що до спірних правовідносин мають застосовуватися норми п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 щодо пенсійного віку. 
Крім того, на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду по справі № 340/4151/24 від 03.07.2024, яке набрало законної сили 03.08.2024, заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 ОСОБА_1 повторно розглянуто. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області від 06.08.2024 № 057150008837 ОСОБА_1 призначено пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 з 27.02.2024.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивач 05.05.2021 року звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 13).
Рішенням відповідача від 07.05.2021 року № 057150008837 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пенсійного віку 50 років. Вік заявника 45 років. Необхідний страховий стаж, визначений п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1) становить 25 років. Страховий стаж особи становить 45 років 9 місяців 29 днів. Необхідний пільговий стаж на роботах із важкими і шкідливими умовами праці визначений п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( Список №1 ) становить 10 років. Зниження пенсійного віку відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1) на 10 років. Документами підтверджено право на зниження пенсійного віку на 10 років. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди (а.с. 16). 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд враховує наступне.
Згідно з преамбулою Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
За п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону №1788-XII (в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, далі - Закон №213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний    робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій,  посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
- жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами  праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням    віку,    передбаченого ст.12 цього Закону, на 1 рік  за  кожний  повний  рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.
Законом №213-VIII п. «а» ч.1 ст.13 Закону №1788-XII викладено в наступній редакції: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Таким чином, раніше передбачений п. «а» ст.13 Закону №1788-XII віковий ценз для жінок у 45 років було збільшено до 50 років.
Закон №213-VIII  набрав чинності з 1 квітня 2015 року.
За п.2 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV, в редакції чинній з дати прийняття Закону №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього    Закону    мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого    Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.
Таким чином після набуття чинності нормами Закону №1058-IV правила призначення пенсій за Списком №1 регламентувались п. «а» ст.13 Закону №1788-XII.
Такий стан правового регулювання існував до набрання чинності нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII (далі - Закон №2148-VIII), який набрав чинності 11.10.2017, та яким текст    Закону №1058-IV    був доповнений, зокрема, ст.114, згідно з ч.1 якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч.2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч.4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.
Крім того, Законом №2148-VIII був викладений у новій редакції п.2 розділу XV Закону №1058-IV, де зазначалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього    Закону    мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього    Закону.
За п. 1 ч. 2 ст.114 Закону №1058-IV, в редакції Закону №2148-VIII, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.
Отже, з 11.10.2017 правила призначення пенсій за Списком №1 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: п. «а» ст.13 Закону №1788-XII, в редакції Закону України №213-VIII та п.1 ч.2 ст.114 Закону, в редакції  Закону №2148-VIII.
Правила цих законів були повністю уніфікованими (ідентичними).
Згідно з п.1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст.13, ч.2 ст.14, п. «б»-«г» ст.54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).
За п.3 резолютивної частини цього рішення Конституційного Суду України застосуванню підлягають ст.13, ч.2 ст.14, п. «б»-«г» ст.54 Закону № 1788-XII, в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII, для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст.12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам».
Отже, рішенням № 1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення рішення (п.2 резолютивної частини рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.
У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ,  з урахуванням рішення № 1-р/2020, встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ,  з урахуванням рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший з цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий - у 50 років.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену    Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод  від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (п.56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі Щокін проти України).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
В цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.
Враховуючи висновки Конституційного Суду України у рішенні №1-р/2020 від 23.01.2020, позивачка набула право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 після досягнення нею віку 45 років.
Відмова відповідача в призначенні позивачу, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 45 років, пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням недосягнення нею 50-річного пенсійного віку, визначеного п.1 ч.2 ст.114 Закону № 1058-ІV, є протиправною.
Суд враховує, що відповідно до положень ч.1 ст.45 Закону № 1058-ІV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.
Оскільки ухвалою суду від 24.01.2025 року, яка набрала законної сили, позовну заяву в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 11.02.2021 відповідно до п. «а» ст.13 Закону № 1788, в редакції, яка була чинною до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020 за період з 11.02.2021 по 08.01.2024 - залишено без розгляду, то пенсія має бути призначена саме з 09.01.2024, тобто межах шестимісячного строку, встановленого положеннями ч.2 ст.122 КАС України.
Згідно з рекомендацією № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
За п.4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.
Також, апеляційний суд враховує, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 3 липня 2024 року у справі № 340/4151/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову в призначенні пенсії позивачу від 06.03.2024 № 057150008837 в частині висновків щодо необхідного віку для призначення пільгової пенсії за Списком № 1, та відмови в призначенні пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 27 лютого 2024 року відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинною до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 року рішенні №1-р/2020.
Отже, правомірність висновків суду щодо наявності правових підстав для призначення позивачу пенсії в частині висновків щодо необхідного віку для призначення пільгової пенсії за Списком № 1 додатково підтверджено рішенням суду у справі № 340/4151/24, яке набрало законної сили 03.07.2024 року.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову в призначенні пенсії позивачу від 07.05.2021 № 057150008837 в частині висновків щодо необхідного віку для призначення пільгової пенсії за Списком № 1 та відмови в призначенні пенсії;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 09.01.2024 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинною до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020. 
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                         П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року у справі № 200/4692/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 18 червня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                  І.В. Сіваченко