ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
04 червня 2025 року
м. Київ
справа № 161/4116/24
провадження № 51-2950 км 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої  судової палати  Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                                                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю: 
секретаря судового засідання                                     ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                           ОСОБА_5 ,
адвоката (відеоконференція)                                      ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2024 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року за клопотанням прокурора про вирішення долі речових доказів.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12021030580000700 від 19.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.
Постановою слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 23.01.2024 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про вирішення долі речових доказів у цьому провадженні на підставі положень ст. 100 КПК України.
Ухвалою Луцького міськрайонного суд Волинської області від 22 березня 2024 року було частково задоволено клопотання прокурора.
Частину речових доказів у кримінальному провадженні № 12021030580000700 від 19.03.2021, а саме: 19 пляшок з надписом «Medoff» об`ємом по 0,5 л, 5 пляшок з надписом «Козацька рада» об`ємом по 0,5 л, 50 пляшок з надписом «Козацька рада» об`ємом по 0,5 л, 12 пляшок горілки «Бурштинівка» об`ємом по 0,7 л, 3 пляшки коньяку «Закарпатський» об`ємом 0,5 л, 4 пляшки коньяку «Шереулі» об`ємом по 0,5 л, 2 пляшки коньяку «Асканелі» об`ємом по 0,5 л, 4 пляшки коньяку «Бахтріон» об`ємом по 0,5 л, 2 пляшки коньяку «Кахеті» об`ємом по 0,5 л, 2 пляшки коньяку «Азнаурі» об`ємом по 0,5 л, 1 пляшка коньяку «Колхида» об`ємом по 0,5 л, 1 пляшка коньяку «Десна» об`ємом 0,5 л, 1 пляшка коньяку «Тагалі» об`ємом 0,5 л, 1 пляшка коньяку «Вардіані» об`ємом 0,5 л, 1 пляшка коньяку «Арагвелі» об`ємом 0,5 л, 1 пляшка коньяку «Оквін» об`ємом 0,5 л, 34 пляшки горілки «Бурштинівка» об`ємом по 0,5 л, 20 пляшок горілки «Козацька Рада» об`ємом 0,5 л кожна, 5 ящиків по 24 пляшки горілки «Medoff» об`ємом по 0,5 л, 24 пляшки горілки «Хортиця» об`ємом по 0,5 л, 48 пляшок горілки «Бурштинівка» об`ємом по 0,5 л, 20 пляшок горілки «Медофф» в чорному пакеті об`ємом по 0,5 л, 21 пляшка коньяку «Арагвелі» об`ємом по 0,5 л, 192 пляшки коняку «Закарпатський» об`ємом по 0,5 л, щодо яких проводилися експертизи, суд постановив знищити.
Частину речових доказів у кримінальному провадженні № 12021030580000700 від 19.03.2021, а саме: 174 пляшки з надписом «Zubrovka» об`ємом по 0,5 л, 12 петпакетів з рідиною об`ємом по 10 л, 2 петпакети з рідиною об`ємом по 3 л, 10 каністр з рідиною об`ємом по 20 л, 4 каністри з рідиною об`ємом по 6 л, 1 каністра з рідиною об`ємом 4 л, 2 патпакети з рідиною об`ємом по 2 л, 14 пластикових пляшок загальним об`ємом 25 л, пляшка коньяку «Невицький Замок» об`ємом 0,5 л, 24 пляшки горілки «Зубровка» об`ємом по 0,5 л, 5 пляшок горілки «Зубровка Соснова» об`ємом по 0,5 л, 24 ящика по 20 пляшок горілки «Zubrovka біла» об`ємом по 0,5 л, 10 пляшок віскі «Хенесі» в картонних коробках об`ємом по 2 л, 3 пластикові каністри об`ємом по 40 л, щодо яких експертні дослідження не проводилися, суд вирішив повернути ОСОБА_7 .
Частину речових доказів у кримінальному провадженні № 12021030580000700 від 19.03.2021, а саме: 60 пачок цигарок марки «Marvel» червоний, 10 пачок цигарок марки «Marvel» синій, 20 пачок цигарок марки «Compliment» червоний, 40 пачок цигарок марки «Вест» синій, 20 пачок цигарок марки «Вест» червоний, 20 пачок цигарок марки «Credo» жовті, 50 пачок цигарок марки «Compliment» червоний, 270 пачок цигарок марки «Marvel» червоний, 180 пачок цигарок марки «Marvel» синій, 280 пачок цигарок марки «Фест» синій, 270 пачок цигарок марки «Credo» жовтий, суд вирішив передати на потреби Збройних Сил України.
Мотивуючи рішення про знищення указаних вище речових доказів, суд вказав, що вилучені у ОСОБА_7 лікеро-горілчані вироби за органолептичними показниками та за фізико-хімічними показниками не відповідають вимогам чинного ДСТУ. Марки акцизного податку на лікеро-горілчаних виробах, вилучених у ОСОБА_7 , не відповідають встановленому зразку.
Повертаючи власнику частину речових доказів, суд послався на те, що будь-яких експертиз щодо цього майна не призначалося і не проводилося, тобто не доведено, що воно перебуває на території України в незаконному обігу, є неякісною чи небезпечною продукцією.
Ухвалюючи рішення щодо вилучених цигарок, суд вказав, що вони без марок акцизного податку України або ж з марками акцизного податку Республіки Білорусь, тому відповідно до приписів законодавства підлягали б знищенню. Однак, оскільки зазначені цигарки віднесені до категорії вилучених з обігу лише через відсутність марок акцизного податку України, а не через невідповідність якості за своїми складовими, суд, керуючись загальними принципами судочинства, дійшов висновку про можливість передати їх на потреби Збройних Сил України.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 було залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі власник майна ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувані судові рішення і призначити новий розгляд в суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду.
На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 указує, що вилучені у нього 19.03.2021 цигарки та спиртні напої не були опечатані й були передані на відповідальне зберігання лише 09.09.2021, тому невідомо, як вони зберігались увесь час, і хто мав доступ до них.
Також ОСОБА_7 ставить під сумнів достовірність висновків експертів, оскільки на дослідження надавались одні і ті ж самі пляшки спиртних напоїв.
Вважає, що у слідства не було підстав проводити експертизу щодо відповідності вилучених спиртних напоїв вимогам ДСТУ при розслідуванні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, тому отримані висновки експертів є недопустимими.
Вказує, що висновок експерта від 30.09.2021 про невідповідність марок акцизного податку встановленому зразку марок акцизного податку для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва не може бути підставою для знищення таких напоїв, оскільки слідством не було встановлено факту підробки ним таких марок й встановлено відсутність умислу на збут, що стало підставою для закриття кримінального провадження.
Також вказує, що слідчим було призначено технічну експертизу акцизних марок Республіки Білорусь на цигарках 14.02.2024, тобто вже після закриття кримінального провадження, тому висновок такої експертизи є недопустимим доказом, а марки акцизного податку на сигаретах «Marvel» та «Compliment» взагалі не надавались для експертного дослідження.
Вважає, що суд безпідставно послався на положення п. 4 ч. 6 ст. 100 КПК України, оскільки допустимими доказами не доведено небезпечність для життя чи здоров`я вилучених спиртних напоїв.
Також вважає безпідставним посилання суду на положення Податкового кодексу, оскільки він не є суб`єктом, якого вони стосуються.
Щодо передачі на потреби ЗСУ вилучених цигарок ОСОБА_7 зазначає, що у поданому до суду клопотанні такі вимоги були відсутні, а усне клопотання прокурора під час судового розгляду про це  не може бути підставою для такої передачі. 
Крім цього, вбачає, на потреби ЗСУ може бути передане лише конфісковане у встановленому законом порядку майно, однак вилучені цигарки не були конфіскованими, тому таке рішення суду є незаконним.
Всі ці обставини, на думку скаржника, залишились без належної оцінки апеляційного суду, тому оскаржувані рішення ОСОБА_7 вважає необґрунтованими й такими, що підлягають скасуванню.
Позиції учасників судового провадження
Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав подану касаційну скаргу.
Прокурор заперечував проти задоволення касаційної скарги і просив залишити оскаржувані судові рішення без зміни.
Іншим учасникам судового провадження були направлені повідомлення про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися, заяв про участь у ньому не подавали. Клопотань про його відкладення не надходило.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до положень статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд апеляційної інстанції має перевірити рішення суду першої інстанції з точки зору його законності й обґрунтованості, що передбачає оцінку його відповідності нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи, а також дослідженим у судовому засіданні доказам.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в мотивувальній частині ухвали, зокрема, зазначається короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення, мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Усі доводи, що містяться в апеляційних скаргах, мають бути проаналізовані з урахуванням наявних у справі доказів з тим, щоб жоден з них не залишився нерозглянутим. Однак, цих законодавчих вимог суди не дотрималися.
Як визначено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Протокол до Конвенції), ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. 
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово та послідовно зазначав, що перша і найважливіша вимога ст. 1  Протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання державного органу у мирне володіння майном має бути правомірним. 
Гарантії захисту та порядок відновлення порушеного права на власність мають своє відображення у кримінальному процесуальному законодавстві України.
Згідно з ч. 1 ст. 16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12021030580000700 від 19.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України. 
19.03.2021 працівниками поліції в ході проведення огляду було виявлено та вилучено алкогольні напої та тютюнові вироби (т.1 а.с. 5-7).
22.03.2021 постановою слідчого вилучене майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (т. 1 а.с. 8-9).
25.03.2021 слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області постановлено ухвалу про накладення арешту на вилучене майно (т. 1 а.с. 10-12).
23.01.2024 ухвалено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки не було встановлено у ОСОБА_7 мети подальшого збуту цигарок та алкогольних напоїв (т. 1 а.с. 21-22).
01 березня 2024 року прокурор звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про вирішення долі речових доказів (т. 1 а.с. 1-3).
Суд першої інстанції, вирішуючи клопотання прокурора, задовольнив його частково й постановив таке.
Речові докази у кримінальному провадженні № 12021030580000700 від 19.03.2021, а саме: 19 пляшок з надписом «Medoff» об`ємом по 0,5 л, 5 пляшок з надписом «Козацька рада» об`ємом по 0,5 л, 50 пляшок з надписом «Козацька рада» об`ємом по 0,5 л, 12 пляшок горілки «Бурштинівка» об`ємом по 0,7 л, 3 пляшки коньяку «Закарпатський» об`ємом 0,5 л, 4 пляшки коньяку «Шереулі» об`ємом по 0,5 л, 2 пляшки коньяку «Асканелі» об`ємом по 0,5 л, 4 пляшки коньяку «Бахтріон» об`ємом по 0,5 л, 2 пляшки коньяку «Кахеті» об`ємом по 0,5 л, 2 пляшки коньяку «Азнаурі» об`ємом по 0,5 л, 1 пляшку коньяку «Колхида» об`ємом по 0,5 л, 1 пляшку коньяку «Десна» об`ємом 0,5 л, 1 пляшку коньяку «Тагалі» об`ємом 0,5 л, 1 пляшку коньяку «Вардіані» об`ємом 0,5 л, 1 пляшку коньяку «Арагвелі» об`ємом 0,5 л, 1 пляшку коньяку «Оквін» об`ємом 0,5 л, 34 пляшки горілки «Бурштинівка» об`ємом по 0,5 л, 20 пляшок горілки «Козацька Рада» об`ємом 0,5 л кожна, 5 ящиків по 24 пляшки горілки «Medoff» об`ємом по 0,5 л, 24 пляшки горілки «Хортиця» об`ємом по 0,5 л, 48 пляшок горілки «Бурштинівка» об`ємом по 0,5 л, 20 пляшок горілки «Медофф» в чорному пакеті об`ємом по 0,5 л, 21 пляшку коньяку «Арагвелі» об`ємом по 0,5 л, 192 пляшки коняку «Закарпатський» об`ємом по 0,5 л - знищити.
Речові докази у кримінальному провадженні № 12021030580000700 від 19.03.2021, а саме: 174 пляшки з надписом «Zubrovka» об`ємом по 0,5 л, 12 петпакетів з рідиною об`ємом по 10 л, 2 петпакети з рідиною об`ємом по 3 л, 10 каністр з рідиною об`ємом по 20 л, 4 каністри з рідиною об`ємом по 6 л, 1 каністру з рідиною об`ємом 4 л, 2 патпакети з рідиною об`ємом по 2 л, 14 пластикових пляшок загальним об`ємом               25 л, пляшка коньяку «Невицький Замок» об`ємом 0,5 л, 24 пляшки горілки «Зубровка» об`ємом по 0,5 л, 5 пляшок горілки «Зубровка Соснова» об`ємом по 0,5 л, 24 ящика по 20 пляшок горілки «Zubrovka біла» об`ємом по 0,5 л, 10 пляшок віскі «Хенесі» в картонних коробках об`ємом по 2 л, 3 пластикові каністри об`ємом по 40 л - повернути ОСОБА_7 .
Речові докази у кримінальному провадженні № 12021030580000700 від 19.03.2021, а саме: 60 пачок цигарок марки «Marvel» червоний, 10 пачок цигарок марки «Marvel» синій, 20 пачок цигарок марки «Compliment» червоний, 40 пачок цигарок марки «Вест» синій, 20 пачок цигарок марки «Вест» червоний, 20 пачок цигарок марки «Credo» жовті, 50 пачок цигарок марки «Compliment» червоний, 270 пачок цигарок марки «Marvel» червоний, 180 пачок цигарок марки «Marvel» синій, 280 пачок цигарок марки «Фест» синій, 270 пачок цигарок марки «Credo» жовтий - передати на потреби Збройних Сил України (т. 1 а.с. 111-116).
За змістом ч. 9 ст. 100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. 
При цьому відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.
Ухвалюючи рішення в частині знищення указаних вище речових доказів, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, за змістом ухваленого рішення фактично дійшов висновку про те, що це майно належить до такого, яке вилучене з обігу, однак належним чином такий висновок не вмотивував.  
Вирішуючи питання про те, чи належить вилучене під час кримінального провадження майно до вилученого з обігу, суд, крім іншого, керувався положеннями Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» від 14 січня 2000 року № 1393-XIV (далі - Закон) та положеннями Податкового кодексу України. 
Однак, відповідно до змісту ст. 3 вказаного Закону, цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі вилучення з обігу, переробки, утилізації, знищення або подальшого використання неякісної та небезпечної продукції, і поширюється на власників неякісної та небезпечної продукції, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, а також підприємства, що здійснюють переробку, утилізацію або знищення вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції.
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 5 цього Закону, вилучення неякісної та небезпечної продукції з обігу здійснюється власником цієї продукції за його рішенням або за рішенням спеціально уповноважених органів виконавчої влади відповідно до їх повноважень. 
З огляду на це, судом не вмотивовано, чому положення вказаного закону вбачаються застосовними до спірних у цьому провадженні правовідносин.  
Крім цього, обґрунтовуючи свою позицію щодо необхідності знищення зазначеної вище частини речових доказів, суд  керувався положеннями абз. 3 ч. 4 ст. 11 чинного на час ухвалення оскаржуваного рішення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР та положеннями ст. 226 ПК України, загальний зміст яких зводиться до того, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством. 
Однак при цьому судами обох інстанцій не вмотивовано, яким чином ці положення законів в контексті наявності чи відсутності та/або належності певних марок акцизного збору на відповідних товарах співвідносяться з висновком про можливість віднесення майна, про необхідність знищення якого ставить питання прокурор у своєму клопотанні, до такого, що вилучене з обігу.  
Крім цього, вирішуючи питання про те, чи належить вилучене під час кримінального провадження майно до вилученого з обігу, суд керувався також змістом п. 29 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 (далі - Порядок).
У п. 29 вказаного Порядку зазначено, що речові докази у вигляді предметів чи товарів, що належать до вилучених з обігу, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля, на підставі відповідного рішення слідчого судді, суду передаються для їх технологічної переробки або знищуються. 
Тобто вказане положення Порядку регулює питання поводження з речовими доказами у вигляді предметів чи товарів, що належать до вилучених з обігу, однак також не встановлює, які саме предмети чи товари є такими, що належать до вилучених з обігу. 
При цьому суди обох інстанцій не взяли до уваги окремі положення Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом ГПУ, МВС, ДПА, СБУ, ВСУ, ДСА № 51/401/649/471/23/125 від 27 серпня 2010 року (далі - Інструкція).
Зокрема п. 4 цієї Інструкції передбачено, що до вилучених з обігу належать:
- предмети, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України;
- предмети, виготовлення, придбання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством; 
- документи, визначені законодавством та іншими нормативними актами.
Однак спірні у цьому провадженні правовідносини не були проаналізовані судами першої та другої інстанції в контексті зазначених положень Інструкції про те, які предмети належать до вилучених з обігу. 
Не були вони проаналізовані і в контексті положень п. 35 вказаної Інструкції, згідно  з яким вилучені з незаконного обігу етиловий спирт, алкогольна 
продукція і така, що містить спирт, після проведення необхідних досліджень 
передаються для їх технологічної переробки або знищення, про що 
складається протокол. Зокрема вони не були проаналізовані в аспекті співвідношення поняття «вилученої з незаконного обігу алкогольної продукції» з указаними вище підставами закриття кримінального провадження, а саме щодо встановлення відсутності у ОСОБА_7 умислу на збут такої продукції. 
Крім цього, суд першої інстанції, вирішуючи клопотання прокурора в частині необхідності знищення, а пізніше - передачі на користь ЗСУ, тютюнових виробів, вказав, що вони відносяться до категорії вилучених з обігу лише через відсутність марок акцизного податку, а не через невідповідність якості за своїми складовими, однак не навів жодних підстав, на ґрунті яких зробив висновок про те, що такі тютюнові вироби відповідають за якісними показниками відповідному належному до вжитку товару й можуть бути передані для їх вживання людьми.
Крім цього, стверджуючи, що зазначені  цигарки відносяться до категорії вилучених з обігу лише через відсутність належних марок акцизного податку або через наявність на них марок акцизного збору Республіки Білорусь, суди послалися (крім даних протоколу огляду речових доказів від 10.01.2024, т. 1                      а. с. 28-30) також на те, що відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № СE-19/103-24/2175-ДД від 27 лютого 2024 року вирішити питання щодо відповідності наданих на дослідження марок акцизного податку для тютюнових виробів Республіки Білорусь, наклеєних на 10 пачок тютюнових виробів з написом «ФЕСТ» та марок акцизного податку для тютюнових виробів  Республіки Білорусь, наклеєних на 10 пачок тютюнових виробів з написом «CREDO», неможливо, у зв`язку з тим, що в інформаційно-довідковій колекції обліку грошових  знаків, бланків документів та цінних паперів ВКВД Волинського НДЕКЦ МВС відсутній зразок марки акцизного  податку для тютюнових  виробів  Республіки Білорусь (т. 1 а.с. 23-27).
При цьому в запереченнях на клопотання прокурора, поданих до місцевого суду              (т. 1, а.с. 44-48), а також й в апеляційній скарзі, власник майна ОСОБА_7 зазначав, що вказана експертиза була призначена постановою слідчого від 14 лютого 2024 року, що відповідає змісту вказаного висновку (т. 1 а.с. 23), тобто вже після ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. 
Місцевий та апеляційний суди не визнали це порушенням вимог КПК України, не зазначивши при цьому обґрунтування таких висновків, зокрема, чому вважають можливим призначення слідчим експертизи у кримінальному провадженні вже після його закриття з подальшим покладенням результатів такої експертизи в основу судового рішення за наслідками розгляду клопотання прокурора про необхідність в порядку вирішення питання про долю речових доказів позбавлення особи права власності на майно шляхом його знищення чи передання комусь іншому. 
Також колегія суддів погоджується з доводами касаційної скарги про відсутність у змісті оскаржених рішень судів обох інстанцій належних мотивів наявності конкретних правових підстав для передання вилучених тютюнових виробів на потреби ЗСУ, особливо в контексті відсутності об`єктивних даних про їх якісні характеристики щодо можливості їх споживання за призначенням.
Колегія суддів зазначає, що вказані порушення вимог КПК України є істотними, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для скасування оскаржуваних рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Під час нового розгляду в суді першої інстанції необхідно врахувати викладене вище, провести судовий розгляд відповідно до вимог КПК України, за наслідком якого ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки. 
Тому, керуючись положеннями статей 412, 434, 440, 436, 438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2024 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                       ОСОБА_3