КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                        Доповідач - Кафідова О.В.
22-ц/824/11810/2025             
                                      
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
         м. Київ                                                                                          Справа № 363/379/24
 
24 липня 2025 року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Кафідової О.В.
суддів                       - Оніщука М.І.
                                  - Шебуєвої В.А.
при секретарі           - Смолко А.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кирієнко Віри Володимирівни на рішення Вишгородського районного суду Київської області  від 08 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Рудюка О.Д. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з донькою шляхом встановлення порядку участі у її вихованні, -
в с т а н о в и в:
У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з донькою шляхом встановлення порядку участі у її вихованні.
В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що з 09 липня 2017 року по 11 лютого 2022 року він перебував в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Під час перебування в шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 лютого 2022 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати із ОСОБА_2 про, що позивач не заперечував. Після розлучення ОСОБА_1 намагався побудувати нормальні відносини із ОСОБА_2 з метою спільного подальшого виконання покладеного батьківського обов`язку піклуватися про спільну доньку, в межах чого прагнув досягнути згоди у питаннях утримання дитини, спілкуванні з нею, узгодження усіх умов для подальшого належного забезпечення дитини належних умов проживання, розвитку та росту, але мати дитини усіляко не йшла на узгодження усіх цих питань та погрожувала обмежувати його в можливості спілкуватися з дитиною.
Вказує на те, що на теперішній час відповідач ОСОБА_2 проживає разом із спільною дитиною та новим чоловіком, проживають вони за місцем проживання відповідача, його як батька дитини відповідач обмежує в можливості приймати участь у вихованні дитини, пояснюючи це тим, що у дитини є людина, яка може виконувати обов`язки батька, а він тільки заважає їй у можливості будувати нове особисте життя. 
Окрім цього, відповідач змушує доньку називати нового чоловіка татом, позивач прийшов до такого висновку коли спілкувався з дитиною, в межах спілкування донька повідомила, що її ім`я ОСОБА_4 , а не ОСОБА_5 , дитина наполегливо стверджувала, що так сказала їй казати її мама. Після постійних перепон та штучно створених ситуацій, мати дитини просто обмежила позивача в можливості спілкуватися з дитиною.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 обмежила ОСОБА_1 в можливості спілкуватися з дитиною, він був змушений звертатися до відділу служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради з вимогою прийняти рішення щодо визначення способу участі батька у виховані доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради №1280 від 13 жовтня 2023 року «Про участь батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні дитини», затверджено висновок відділу служби у справах дітей та сім`ї та визначено години спілкування батьку ОСОБА_1 з його дитиною, малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає окремо від нього, разом з матір`ю громадянкою ОСОБА_2 . Зобов`язано батьків, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , належним чином виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітньої дитини та не перешкоджати один одному в участі у її вихованні та утриманні.
Крім того, відповідно до висновку відділу служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради щодо визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спілкування з нею, відділ служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради вважає за доцільне, щоб малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спілкувався з батьком, громадянином ОСОБА_1 за таким графіком: систематичні побачення дитини з батьком - за місцем проживання дитини, перша і третя неділя місяця - з 17:00 по 20:00, друга і четверта середа місяця - з 17:00 по 20:00, за умови попередньої домовленості з матір`ю дитини, ОСОБА_2 . Можлива зміна днів та годин спілкування - за домовленістю між батьками дитини. Рекомендується проводити зустрічі за бажанням дитини.
Вказує на те, що рішення належним чином відповідачкою не виконувалося, з її боку постійно знаходилися підстави для того, щоб обмежувати позивача у спілкуванні з донькою. Окрім цього, з вказаним рішенням ОСОБА_1 не погоджується повністю, тому, що фактично це рішення є таким, що обмежує його у можливості нормально спілкуватися з дитиною та проводити спільне дозвілля та приймати участь у виховані доньки. Проводити час з дитиною за місцем проживання дитини, це фактично за - місцем проживанням відповідача, де власне відповідачка мешкає з новим чоловіком. 
Зазначає, що при кожній новій розмові чи зустрічі відповідачка шукає прецеденти для спорів і з`ясування стосунків у присутності дитини, а також тисне на дитину змушуючи називати татом нового чоловіка відповідачки. Негативне ставлення матері дитини, відповідачки, до позивача формує негативне сприйняття його дитиною, що шкодить їхнім з дитиною відносинам та психологічно травмує дитину. Крім того, призначений час на спілкування з дитиною, це фактично по 3 години (з 17.00 по 20.00) у недільний день 2 рази в місяць (перша і третя неділя місяця) та два рази в будній день по 3 години (з 17.00 по 20.00) друга і четверта середа місяця. ОСОБА_1 працює на стратегічно важливому підприємстві ДП «Антонова» на посаді інженера-технолога 3 категорії, графік роботи фіксований з 8:00 по 17:00, однак, враховуючи той факт, що місце проживання знаходиться за 2 години до місця роботи, кожного ранку виїжджає о 6:00 год. та повертається до місця свого проживання о 19:00 год. Отже, фактично позивач має змогу спілкуватися з дитиною 2 рази в місяці (у вихідний день), що сумарно становить 6 години на місяць, у квартирі де мешкає відповідачка. 
Вважає, що таке рішення є виключно в інтересах відповідача та спрямоване на досягнення її цілей створити умови, за якими змусити позивача шляхом такого психологічного тиску відмовитися від спілкування з донькою, створюючи відповідні умови. ОСОБА_1 не хоче травмувати дитину внаслідок такої поведінки відповідачки, але як батько хоче бачити як росте його дитина, приймати участь в її виховані та спілкуватися з нею. З точки зору кращих інтересів дитини та його батьківських прав було б краще визначити інший чітко фіксований порядок для реалізації його права, в тому числі враховуючи той факт, що він як батько виконує свій обов`язок відносно утримання дитини, однак, постійно має якісь перепони у спілкуванні з дитиною.
Таким чином, вважає за можливе встановити інших графік спілкування з дитиною з можливістю відвідувати його місце проживання та залишатися з ночівлею.
З огляду на вище викладене просив суд усунути перешкоди з боку відповідача у спілкуванні та у вихованні дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначивши для батька дитини, наступні способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування місця проживання позивача тощо), місце та час його спілкування: 
побачення з донькою щомісячно кожної першої і третьої п`ятниці з ночівлею з 17:45 год. до 20:45 год. неділі за місцем проживання батька без присутності матері дитини з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я щороку; 
побачення з донькою другої і четвертої неділі місяця, а саме: середи та п`ятниці з 17:45 год. до 20:45 год. по місцю проживання батька без присутності матері дитини з правом відвідувати у зазначені години культур но-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я щороку; 
побачення з донькою у день народження доньки (30 листопада) та безперешкодно відвідувати доньку за місцем перебування доньки (місце проживання, дошкільний заклад, шкільний заклад, позашкільний заклад, гурток, тощо) та на другий день забирати до себе по місцю проживання батька з 17:45 год. до 20:45 год. без присутності матері дитини з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я (кожен непарний рік); 
побачення з донькою у день народження доньки (30 листопада) з можливістю відвідувати доньку за місцем перебування доньки (місце проживання, дошкільний заклад, шкільний заклад, позашкільний заклад, гурток, тощо) та забирати до себе по місцю проживання батька без присутності матері дитини з 17:45 год. до 20:45 год. з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я (кожен парний рік);
побачення з донькою у день народження батька ( ІНФОРМАЦІЯ_4 кожного року) з 17:45 год. до 20:45 год. по місцю проживання батька без присутності матері дитини, а в період відпустки з ночівлею з 8:45 год. (ІНФОРМАЦІЯ_4) до 20:45 год. наступного дня (ІНФОРМАЦІЯ_7) з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою (23 квітня кожного року) з 17:45 год. до 20:45 год. по місцю проживання батька без присутності матері дитини з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою (21 серпня кожного року) з 17:45 год. до 20:45 год. по місцю проживання батька без присутності матері дитини, а в період відпустки з ночівлею з 8:45 год. (21 серпня) до 20:45 год. (22 серпня) наступного дня, з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою (30 жовтня кожного року) з 17:45 год. до 20:45 год. по місцю проживання батька без присутності матері дитини з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою на Новий рік (31 грудня кожен парний рік) по місцю проживання батька з ночівлею без присутності матері дитини з 08:45 год. до 20:45 год. наступного дня (01 січня) з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою на наступний день після Нового року (02 січня кожен непарний рік) по місцю проживання батька без присутності матері дитини з 08:45 год. до 20:45 год. з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою на свято Миколая (06 грудня) по місцю проживання батька без присутності матері дитини з 17:45 год. до 20:45 год. (кожен парний рік) з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою на свято Миколая (19 грудня) по місцю проживання батька без присутності матері дитини з 17:45 год. до 20:45 год. (кожен непарний рік) з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою на Різдво Христове (25 грудня) по місцю проживання батька з ночівлею без присутності матері дитини з 08:45 год. до 20:45 год. наступного дня (26 грудня кожен парний рік) з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я;
побачення з донькою на Різдво Христове (07 січня) по місцю проживання батька з ночівлею без присутності матері дитини з 08:45 год. до 20:45 год. наступного дня (08 січня кожен непарний рік) з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою на Старий Новий Рік (13 січня) по місцю проживання батька без присутності матері дитини з 17:45 год. до 20:45 год. (кожен парний рік) з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою на Старий Новий Рік (14 січня) по місцю проживання батька без присутності матері дитини з 17:45 год. до 20:45 год. (кожен непарний рік) з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою на Міжнародний жіночий день (08 березня) по місцю проживання батька без присутності матері дитини (кожен парний рік) з 08:45 год. до 20:45 год. з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою у день, що передує Міжнародному жіночому дню (07 березня) по місцю проживання батька без присутності матері дитини (кожен непарний рік) з 08:45 год. до 20:45 год. з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою на Великдень по місцю проживання батька без присутності матері дитини (кожен парний рік) з 08:45 год. до 20:45 год. з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою на другий день Великодня по місцю проживання батька без присутності матері дитини (кожен непарний рік) з 08:45 год. до 20:45 год. з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою у день доньки (25 квітня) по місцю проживання батька без присутності матері дитини (кожен парний рік) з 17:45 год. до 20:45 год. з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою у Міжнародний день захисту дітей (01 червня) по місцю проживання батька без присутності матері дитини (кожен непарний рік) з 17:45 год. до 20:45 год. з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою на день Батька (третя неділя червня) кожного року по місцю проживання батька без присутності матері дитини з 17:45 год. до 20:45 год. з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
побачення з донькою у день захисника (14 жовтня) по місцю проживання батька без присутності матері дитини з 17:45 год. до 20:45 год. з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
безперешкодне відвідування доньки під час проведення будь-яких дошкільних, а з настанням шкільного періоду, шкільних та в подальшому інших навчальних закладів, гуртків та спортивних секцій, які проводяться за участю дітей, з дотриманням правил відповідних заходів та закладів без присутності матері дитини; не перешкоджати батьку у визначенні типу гуртків, спортивних секцій а також допоміжних шкільних та позашкільних закладів (музична школа, будинок творчості, тощо) в яких може займатися донька; 
необмежене спілкування за допомогою засобів телефонного зв`язку, телефонних додатків, інтернету, тощо, у вільний від навчання та нічного відпочинку час; побачення з донькою на період літніх, зимових, весняних, осінніх канікул в період відпустки батька по місцю проживання батька з ночівлею без присутності матері дитини з правом відвідувати культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я; 
два рази на рік відпочинок в межах України, а також за кордоном на період відпустки батька (під час зимових та літніх канікул) з повідомленням матері дитини без її присутності країни, міста, готелю, з копією квитків в обидві сторони з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я.
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області  від 08 квітня 2025 року позов задоволено частково.
Зобов`язано  ОСОБА_2 не перешкоджати   ОСОБА_1  в спілкуванні з неповнолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визначено спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки за місцем проживання дитини, а саме: першу та третю неділя місяця з 17-00 до 20-00 години, перша та третя середа місяця з 17-00 до 20-00 години без присутності матері, лише за бажанням дитини з урахуванням її здоров`я, потреб та інтересів; день народження дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) святкувати в непарні роки з батьком з 17-00 години до 20-00 години, за бажанням дитини з урахуванням її здоров`я, потреб та інтересів; необмежене спілкування батька з донькою засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобів зв`язку, що передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою.
В решті заявлених позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 14 травня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кирієнко В.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області  від 08 квітня 2025 року та постановити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що суд не з`ясував, чи дійсно дитина самостійно відмовляється від контактів з батьком, чи це результат налаштування з боку матері, суд не вжив заходів для подолання відчуження дитини, замість цього фактично легалізував ізоляцію від батька - всупереч положенням Конвенції про права дитини (ст. 9), яка вимагає забезпечення контактів з обома батьками.
Вважає, що судом також не було враховано, що встановлений графік спілкування не може бути реалізований через те, що ОСОБА_1 працює на стратегічному підприємстві державного підприємства «Антонов», а також з територіальною віддаленістю підприємства, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Мрії (раніше - Академіка Туполева), буд. 1, від місця проживання дитини ( АДРЕСА_1 ). Таким чином, відстань від місця роботи ОСОБА_7 до місця проживання дитини складає 35,1 кілометра, що по часу займає 40 хвилин, якщо їхати своїм транспортним засобом. Разом з тим, якщо їхати громадським транспортом, то час значно збільшується із 40 хвилин до 1 години 50 хвилин без урахування трафіку по місту з 17:00 до 20:00. У зв`язку з цим ОСОБА_1 немає можливості виконувати графік, визначений Службою у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради та рішенням Вишгородського районного суду Київської області. Таким чином, ухвалене рішення суду суперечить вимогам ст. 157 СК України, оскільки визначення побачень у робочий час є нереалістичним та на думку апелянта, порушує принцип реалізованості судового рішення та рівності прав і обов`язків батьків, гарантованих ст. 141 СК України.
Вважає, що визначення місця побачень виключно за адресою матері не враховує реалій сімейної ситуації. Відповідач перебуває у нових відносинах та на момент подачі апеляційної скарги вагітна від іншого чоловіка, що може створювати конфліктогенне середовище між батьками малолітньої дитини та впливати на можливість матері виконувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 08 квітня 2025 року. 
Зазначає, що суд не звернув увагу на докази, які були надані відповідачем у справі при подачі відзиву, зокрема характеристику з місця роботи та довідка з місця роботи.
Вважає, що вказані докази ставлять під сумнів об`єктивність висновку Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради, у зв`язку з наявним конфліктом інтересів, оскільки відповідач (мати дитини) працює у структурі Бучанської міської ради - у відділі освіти, в комунальному закладі «Гаврилівський заклад дошкільної освіти №10 «Веселка», який безпосередньо підпорядкований цій же міській раді. Дитина також навчається у тому ж закладі, де працює відповідач, що додатково посилює залежність персоналу та управлінських структур від матері дитини, яка водночас є їхньою колегою. А тому, на думку апелянта, наявні підстави вважати, що висновок був ухвалений не виключно в інтересах дитини, як того вимагає стаття 3 Конвенції ООН про права дитини, а міг бути ухваленим під впливом службової лояльності до матері дитини - працівниці тієї ж системи.
Зазначає, що суд першої інстанції не обґрунтував, чому обрав саме такий графік спілкування батька з дитиною, а не той, що запропонував позивач. 
23 червня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Панової І.Ю. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник зазначав, що рішення Вишгородського районного суду Київської області від 08 квітня 2025 року у справі № 363/379/24 є законним та обґрунтованим та таким, що враховує бажання та інтереси дитини та дозволяє формувати дозвілля дитини, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Вказує на те, що батько дитини не враховує, що дитина дорослішає, в неї змінюються інтереси, звички. Батько не цікавиться психологічним станом дитини після масованих обстрілів, які дитина важко переживає в укритті ( ОСОБА_8 важко їх переживати через те, що вона потрапила разом із мамою в окупацію).
Натомість, мати дитини сприяє тому, щоб дитина зустрічалась із батьком, якщо дитина виявляє бажання. Відповідач навіть їздила з дитиною до місця проживання батька дитини, щоб дитина з ним зустрілась, враховуючи те що позивач її колишній чоловік. Відповідач не забороняє батьку дитини забирати дитину на розважальні заходи, купувати їй подарунки, відвідувати дитину, жодних заборон немає, навіть поза встановленим графіком служби, батько зустрічається із дитиною, але якщо це не суперечить її бажанню та інтересам.
Звертає увагу суду на те, що до Вишгородського районного суду Київської області звернулася із позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з онукою шляхом встановлення порядку участі у її вихованні, справа № 363/382/24.
ОСОБА_9 є бабусею ОСОБА_8 по лінії батька. Вона звернулася до суду та просить визначити їй час спілкування із дитиною. На сьогодні, суд першої інстанції прийняв рішення, але Відповідач - ОСОБА_2 оскаржує його в апеляції, оскільки цим рішенням не враховано бажання та інтереси дитини. ОСОБА_9 проживає разом із позивачем за однією адресою та просить суд визначити їй дні спілкування із дитиною за її адресою проживання. Фактично позивач та бабуся ОСОБА_8 хочуть, щоб суд зайняв ввесь час дитини ними та призначив, щоб дитина проживала за їх адресою.
В судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кирієнко В.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила їх задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Панова І.Ю. проти доводів апеляційної скарги заперечували та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради, в судове засідання не з`явився, 17 липня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі представника.
Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 
11.02.2022 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.
Рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради від 13.10.2023 року №1280 «Про участь батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні дитини», затверджено висновок відділу служби у справах дітей та сім`ї та визначено години спілкування батьку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з його дитиною, малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає окремо від нього, разом з матір`ю громадянкою ОСОБА_2 . Зобов`язано батьків, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , належним чином виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітньої дитини та не перешкоджати один одному в участі у її вихованні та утриманні.
Як вбачається із висновку відділу служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради, щодо визначення способу участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спілкування з нею, відділ служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради вважає за доцільне, щоб малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спілкувалася з батьком, громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за таким графіком: систематичні побачення дитини з батьком - за місцем проживання дитини, перша і третя неділя місяця - з 17:00 по 20:00, друга і четверта середа місяця - з 17:00 по 20:00, за умови попередньої домовленості з матір`ю дитини, ОСОБА_2 . Можлива зміна днів та годин спілкування - за домовленістю між батьками дитини. Рекомендується проводити зустрічі за бажанням дитини.
Згідно з копією акту обстеження умов проживання служби у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради від 24.09.2023 року, проведено обстеження умов проживання батька дитини за адресою: АДРЕСА_2 , умови проживання: будинок з усіма необхідними зручностями, наявне електропостачання, водопостачання, водовідведення, газопостачання, індивідуальне газове опалення, також дров`яний котел. В кімнатах просторо, чисто, охайно. Кімнати та кухня мебльовані, об лаштовані необхідною побутовою технікою. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: окрема кімната де є місце для сну, відпочинку, навчання та проведення дозвілля.
Відповідно до характеристики виданої ДП «Антонов» від 30.08.2023 року, ОСОБА_1 працює на ДП «Антонов» з 2014 року. Працюючи інженером-технологом 3 категорії, оперативно і якісно вирішує виробничі та технологічні питання. Зарекомендував себе відповідальним та дисциплінованим працівником. У колективі з усіма підтримує рівні та дружні відносини, користується повагою колег. Захоплюється спортом.
Згідно до характеристики виданої Комунальним закладом «Гаврилівський заклад дошкільної освіти №10 «Веселка» Бучанської міської ради, ОСОБА_2 з 01.09.2021 року працює в КЗ «Гаврилівський заклад дошкільної освіти №10 «Веселка» Бучанської міської ради. За час своєї роботи зарекомендувала себе, як відповідальний, сумлінний та висококваліфікований педагог, який у своїй роботі з дітьми виховує у вихованців чесність, дружбу, дисциплінованість, акуратність, організованість та любов до батьків. Вміє знайти індивідуальний підхід до кожної дитини, що надзвичайно важливо у роботі з дітьми з особливими освітніми потребами.
Як вбачається з довідки Гаврилівського закладу культури «Полісся», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відвідує дитячий театральний колектив «Креатив» при Гаврилівському будинку культури «Полісся» Бучанської міської ради з 01.09.2023 року в молодшій групі. Заняття проходять тричі на тиждень: вівторок, четвер і субота.
Рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради від 16.11.2023 року №1804 «Про надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », надано малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.
Згідно з копією акту обстеження умов проживання служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради від 20.12.2023 року, проведено обстеження умов проживання дитини, малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання: у квартирі створені всі необхідні умови для проживання. Кухня та кімнати відповідно умебльовані та об лаштовані побутовою технікою. Санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: у дитини окрема кімната, відповідно об лаштована усім необхідним для повноцінного розвитку, відпочинку та навчання.
Рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради від 20.12.2023 року №2387 «Про визначення місця проживання дитини, малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю, громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та затверджено відповідний висновок відділу служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради про визначення місця проживання дитини.
Як вбачається із висновку практичного психолога від 01.02.2024 року, проведеного відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою вивчення особливостей сприйняття дитини взаємовідносин у сім`ї, особливості сприйняття дитини взаємовідносин у їхній сім`ї характеризуються тим, що дівчинка почувається у своїй сім`ї комфортно. Але простежуються і деякі емоційні проблеми: конфліктність сімейних взаємовідносин, недостатність емоційного затишку, емоційна розрізненість членів сім`ї.
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14.03.2024 року, визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з донькою шляхом встановлення порядку участі у її вихованні, суд першої інстанції посилався на те, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини.
Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітньою донькою у спосіб, визначений висновком відділу служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з донькою, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, не встановлено, а тому врахувано інтереси дитини, вік дитини, стан дитини.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може з огляду на наступне.
  Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.
Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
У частині першій статті 9 зазначеної Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на виховання дитини. Навпаки, міжнародні договори та національне законодавство гарантують батькам реалізацію принципу рівності щодо виховання дитини.
Згідно зі статтею 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
У статті 5 Конвенції про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок наголошено на необхідності вжиття заходів щодо зміни соціальних та культурних моделей поведінки чоловіків і жінок для досягнення викоренення забобонів, звичаїв та всіх інших проявів, що ґрунтуються на ідеї неповноцінності чи зверхності однієї із статей або стереотипності ролі чоловіків і жінок, а також визначення загальної відповідальності чоловіків і жінок за виховання та розвиток своїх дітей за умови, що в усіх випадках інтереси дітей мають перевагу.
Статтею 7 Конвенції про контакт з дітьми передбачено, що під час вирішення спорів стосовно контакту судові органи вживають усіх належних заходів для: забезпечення поінформованості кожного з батьків про важливість для їхньої дитини та їх обох установлення та підтримання регулярного контакту з їхньою дитиною; заохочення батьків та інших осіб, які мають сімейні зв`язки з дитиною, до досягнення мирових угод стосовно контакту, зокрема шляхом використання сімейного посередництва та інших процедур для вирішення спорів; забезпечення перед прийняттям рішення наявності достатньої інформації, зокрема від носіїв батьківської відповідальності, для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і, коли необхідно, одержання додаткової інформації від інших відповідних органів чи осіб.
В аспекті наявності підстав для встановлення обмежень щодо побачень батька з дитиною заслуговує на увагу рішення Європейського суду з прав людини від 19 жовтня 2023 року («Терещенко проти України» від 19 жовтня  2023 року, заява № 35481/20), у якому суд констатував порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при зменшенні періодичності побачень батька з дитиною (4 дні на місяць) без відповідних і достатніх підстав для цього, зокрема якщо ці обмеження відповідали найкращим інтересам дитини.
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
  Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно з положеннями частини першої та другої статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Приймаючи рішення в інтересах дитини суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства.
Відповідно до частини четвертої і п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Судом встановлено, що між сторонами справи - батьками дитини існує спір щодо участі батька у вихованні доньки. Встановлений відділом служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальною політикою Бучанської міської ради спосіб участі позивача у вихованні дитини не був належним чином реалізований, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, вважав, що наявні правові підстави для усунення позивачу перешкод у вихованні доньки та спілкуванні з нею і визначення в судовому рішенні графіку побачень батька із дитиною.
Колегія суддів зауважує, що батько, який проживає окремо від своєї дитини, очевидно має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з батьком.
Європейський суд з прав людини зазначав, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
Колегія суддів зауважує, що порядок спілкування батька з дитиною, а також його характер та обсяг обумовлюються обставинами кожної справи та повинні визначатися з урахуванням основних інтересів дитини. Незважаючи на те, що національні органи влади зобов`язані максимально сприяти такій взаємодії, будь-який обов`язок застосування примусу з цих питань має бути обмежено, оскільки мають бути враховані інтереси, а також права та інтереси усіх зацікавлених осіб, з наданням першочергової важливості основним інтересам дитини та її правам за статтею 8 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Йохансен проти Норвегії» від 07 серпня 1996 року, заява №  17383/90).
У справах про права дітей та забезпечення їхніх найкращих інтересів, взаємна потреба батьків і дітей у сімейному контакті один з одним є чи не найважливішою складовою поняття «сімейне життя», і заходи, що перешкоджають задоволенню таких потреб, є втручанням у відповідне право, захищене статтею 8 Конвенції. Тому такі заходи мають обов`язково відповідати нагальній соціальній потребі, що переслідується, та не порушувати справедливий баланс, який повинен бути досягнутий між відповідними конкуруючими інтересами, з пріоритетом забезпечення найкращих інтересів дитини («Странд Лоббен та інші проти Норвегії», заява № 37283/13, від 30 листопада 2017 року; «Хаддад проти Іспанії», заява № 16572/17, від 18 червня 2019 року).
У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
При вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.
Водночас, озвучена в судовому засіданні думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні спору, оскільки думка дитини не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона через малолітній вік неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих елементів впливу на неї (постанова Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 705/3040/18).
При вирішенні спорів щодо дітей вирішальним є питання, чи було забезпечено справедливу рівновагу між задіяними конкуруючими інтересами: інтересами дитини, двох батьків і громадського порядку, в межах свободи розсуду, наданої державі у таких питаннях (Maumousseau і Washington v. France, заява № 39388/05 від 06 грудня 2007 року, § 62), проте, не забуваючи, що найвищі інтереси дитини мають бути першочерговим міркуванням (Gnahore v. France, заява № 40031/98 від 19 вересня 2000 року, § 59; X v. Latvia [ВП], заява № 27853/09 від 26 листопада 2013 року, § 95). В останній справі ЄСПЛ підкреслив, що існує широкий консенсус, у тому числі й у міжнародному праві, на користь думки, що найкращі інтереси дитини мають першочергове значення (§ 96). Інтереси батьків, особливо у регулярному спілкуванні з дитиною, лишаються, однак, тим чинником, який слід враховувати при врівноважуванні різних задіяних інтересів (Kutzner v. Germany, заява № 46577/99 від 26 грудня 2002 року, § 58, 62).
Визначений судом першої інстанції спосіб участі позивача у вихованні дитини передбачає врахування як стану здоров`я дитини, режиму її харчування, відпочинку, правил безпеки, відвідування нею позашкільних навчальних закладів. Також суд першої інстанції зазначив про необхідність враховувати бажання дитини.
Верховний Суд неодноразово зауважував, що небажання дитини спілкуватися з батьком не може бути покладено в основу судового рішення, враховуючи малий вік дитини та факт її постійного проживання з матір`ю, яка має конфлікт з батьком, що негативно впливає на сприйняття дитиною його особи (постанови Верховного Суду від 15 жовтня 2018 року у справі № 686/14512/17, від 28 лютого 2023 року у справі № 182/8343/19, від 07 серпня 2024 року у справі  № 523/10461/21).
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про негативний вплив батька на дитину, вчинення останнім дій, які суперечать інтересам дитини. Більш того, згідно з наявними у матеріалах справи доказами, відповідач цікавився життям доньки, намагався у досудовому порядку узгодити з відповідачкою графік побачень з дитиною, звертався до відповідних органів з метою організації їхнього спілкування та налагодження контакту.
Слід звернути увагу, що мати, батько, баба, дід, інші особи, з якими проживають неповнолітні брати та сестри, зобов`язані сприяти їхньому спілкуванню (частина третя статті 259 СК України).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за обставин справи, встановлення саме такого способу участі батька у вихованні дитини буде сприяти забезпеченню справедливої рівноваги між правами дитини та її батьків, не суперечить інтересам та правам дитини на спілкування з обома батьками.
Водночас, правосуддя у справах про піклування про дитину завжди супроводжується гостроемоційними і мінливими стосунки між батьками. Мати не позбавлена можливості, у разі зміни обставин, надання доказів негативного впливу визначеного судом графіку спілкування дитини з батьком на нормальний розвиток дитини, порушення інтересів дитини, звернутися до суду з позовом про зміну встановленого способу участі батька у вихованні доньки. Сторони мають право у добровільному порядку визначити всі питання, пов`язані з вихованням дитини.
Суд першої інстанції належним чином визначився з характером спірних правовідносин, врахував наявність між батьками малолітньої дитини спору щодо порядку участі батька у вихованні дитини, взяв до уваги, вік дитини, а також права матері на проведення з дитиною батьківського часу та вирішили спір з дотриманням балансу прав й інтересів обох батьків і самої дитини.
Разом з тим, визначаючи години спілкування батька з дитиною, суд першої інстанції не врахував режим роботи позивача. 
Відповідно до довідки Акціонерного товариства «Антонов» ОСОБА_1 працює на посаді інженера - технолога 3 категорії. Режим роботи: понеділок- п`ятниця. Згідно наказу від 07.01.2025 № 287к з 01.01.2025 по 31.12.2025 змінений режим робочого дня з 08:00 до 17:00.
З викладеного вбачається, що визначаючи спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки за місцем проживання дитини, а саме: перша та третя середа місяця з 17-00 до 20-00 години без присутності матері, лише за бажанням дитини з урахуванням її здоров`я, потреб та інтересів; день народження дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) святкувати в непарні роки з батьком з 17-00 години до 20-00 години, за бажанням дитини з урахуванням її здоров`я, потреб та інтересів; необмежене спілкування батька з донькою засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобів зв`язку, що передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою, суд першої інстанції не з`ясував належним чином можливість батька дитини  мати час в робочи дні (з урахуванням його робочого графіку) спілкуватись з дитиною в зазначені  судом години. 
Зазначені обставини порушують права позивача, як батька дитини та позбавляє його можливості бачити дитину в зазначені судом першої інстанції години.
З огляду на вище зазначене колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відносно того, щосудом не було враховано, що встановлений графік спілкування не може бути реалізованийв повному обсязі через те, що ОСОБА_1 працює на стратегічному підприємстві державного підприємства «Антонов», робочий день закінчується о 17.00 годині, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення годин спілкування батька та дитини підлягає зміні, оскільки позивачу необхідно ще витратити час на дорогу до місця проживання доньки.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що суд не звернув увагу на докази, які були надані відповідачем у справі при подачі відзиву, зокрема характеристику з місця роботи та довідка з місця роботи. Вважає, що вказані докази ставлять під сумнів об`єктивність висновку Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради, у зв`язку з наявним конфліктом інтересів, оскільки відповідач (мати дитини) працює у структурі Бучанської міської ради - у відділі освіти, в комунальному закладі «Гаврилівський заклад дошкільної освіти №10 «Веселка», який безпосередньо підпорядкований цій же міській раді. Дитина також навчається у тому ж закладі, де працює відповідач, що додатково посилює залежність персоналу та управлінських структур від матері дитини, яка водночас є їхньою колегою, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такі доводи гуртуються лише на припущеннях позивача та не підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до частин першої та другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених судом, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та необхідністю змінити рішення суду першої інстанції.
З урахуванням того, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні лише в частині визначення годин у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини, то розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 367, 368, 376, 381-383, ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кирієнко Віри Володимирівни задовольнити частково.
Рішення Вишгородського районного суду Київської області  від 08 квітня 2025 року змінити в частині визначення часу участі   ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні з малолітньою донькою ОСОБА_10 ою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у першу та третю середу місяця з 17-00 до 20-00 години на з 18-00 до 21-00 години.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Повний текст постанови складено 24 липня 2025 року
 
Головуючий:                                              Судді: