П О С Т А Н О В А
       І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
28 травня 2025 року                                                                                       місто Київ 
                                                                                       справа № 369/12758/23
                                                                       провадження  № 22-ц/824/5920/2025  
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,  за участю секретаря судового засідання Височанської Н.В.,
 
Сторони:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - Державне підприємство «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Василюком Віктором Борисовичем, 
на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року, постановлену в складі судді Пінкевич Н.С.,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У серпні 2024 року представник ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання  рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2023 року, ухваленого у цивільній справі № 369/12758/23 за позовом ОСОБА_1 до ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» про стягнення невиплаченої компенсації за невикористану відпустку та коштів за час затримки розрахунку після звільнення.
В обґрунтування заяви посилався на неможливість виконання вказаного судового рішення з огляду на надкритичний фінансовий стан підприємства, пов`язаний із наявністю значної суми заборгованості перед бюджетом та іншими кредиторами, заборгованості із виплати заробітної плати працюючим працівникам, існування значної кількості судових рішень щодо стягнення заробітної плати з підприємства, а також судових справ, по яких ще тривають судові провадження, відкриті виконавчі провадження та арештоване майно. Зазначені вище обставини, а також військова агресія російської федерації проти України, призводять до неможливості відповідача здійснювати свою господарську діяльність належним чином, отримувати прибутки та виконувати боргові зобов`язання як перед бюджетними установами, так і за судовими рішеннями.
Ухвалою  Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року заяву ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» про відстрочення виконання судового рішення   задоволено.
Відстрочено виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2023 року, змінене постановою Київського апеляційного суду від 3 квітня 2024 року в справі №369/12758/23, терміном на один рік, починаючи з дати набрання ухвалою про відстрочку законної сили.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із доведеності заявником поважності причин відстрочення ним виконання судового рішення, зокрема відповідно до листа Управління соціальної та ветеранської політики Бучанської РДА Київської області від 19.07.2024 №2807, станом на 01.07.2024 заборгованість із виплати заробітної плати становить 25 358,2 тис. грн.
Крім того, встановлено наявність ряду судових рішень, якими з ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця» стягнуто заборгованість із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середній заробіток на користь працівників підприємства, що покладає на боржника значний фінансовий тягар, який, у разі одночасного здійснення розрахунку за всіма борговими зобов`язаннями та погашення заборгованості, може призвести до банкрутства підприємства.
Також встановлено, що у відповідача існують боргові зобов`язання перед державним бюджетом України та в межах відкритих ДВС виконавчих проваджень накладено арешт на транспортні засоби, що належать ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», зокрема: у межах виконавчого провадження №74291865 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника від 07.03.2024, відповідно до якої накладено арешт на належні ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» транспортні засоби в межах суми звернення в розмірі 4 317 295,05 грн.; 07.03.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в межах суми звернення в розмірі 4 317 295,05 грн.
Відповідно до листа ГУ ДПС у м. Києві від 08.11.2023, станом на 07.11.2023 сума податкового боргу ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» становить 20 066 348,22 грн.
Станом на 10.07.2024 сума податкового боргу ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» вже становила 36 446 703,67 грн.
16.05.2023 податковий керуючий ГУ ДПС у м. Києві склав акт опису майна ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця», відповідно до якого в податкову заставу платника податків передано нерухоме майно підприємства. Сума активів, які перебувають у податковій заставі, становить 9 716 746,00 грн.
Встановлено також, що на даний час в ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця» існує заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 5 583 946,55 грн., що підтверджується вимогою ГУ ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки), що надійшла на адресу підприємства 18.03.2024.
Крім того, актом ГУ ДПС у Київській області про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків від 29.02.2024 встановлено порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання на загальну суму 466 132,08 грн.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Василюк В. Б.. 21 грудня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця» в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду.
В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції розглянув заяву відповідача лише 18 листопада 2024 року, при тому, що така фактично була подала ще 5 серпня 2024 року; в судовому засіданні 18 листопада 2024 року за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Василюка В.Б. суддею не було проголошено прийняте рішення, що порушило право позивача на своєчасний захист своїх прав. 
Також зазначає, що розстрочка та відстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня його ухвалення, тобто не пізніше 27 грудня 2024 року, оскільки датою ухвалення рішення Києво - Святошинським районним судом Київської області в справі № 369/12758/23 є 27 грудня 2023 року. 
Акцентує увагу, що протягом часу розгляду справи відповідач не звертався до судів двох інстанцій із такою заявою, позивачу не пропонувалось укладення мирової угоди з визначеним графіком платежів з погашення заборгованості, що свідчить про відсутність бажання відповідача з виконання свого обов`язку з виплати коштів.
Посилається на те, що загальна сума заборгованості відповідача складає близько 45 млн. грн, а заборгованість перед позивачем - 926 481, 93 грн., що є незначною сумою для відповідача. Заборгованість з виплати заробітної плати виникла за 2021 рік, виконавче провадження відкрито у 2024 році, тобто фактично відстрочка виконання зобов`язання триває вже більше 3 років.
Зазначає, що стягнення заробітної плати в межах виконавчого провадження має пріоритетний характер перед іншими стягненнями. Вважає підстави зазначені в заяві не обґрунтованими.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат Мороз Н.В. просила у її задоволення відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.
В судове засідання не з`явився представник позивача  адвокат Василюк В.Б., який подав до суду заяву про відкладення судового розгляду у зв`язку з його відрядженням за межі міста Києва. Проте  документів на підтвердження таких обставин суду не надав. 
В судове засідання з`явилась представник відповідача  адвокат Мороз Н.В., яка заперечувала проти поданої апеляційної скарги, просила відмовити у її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану, залишити без змін.
Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача  адвоката Василюка В.Б. відповідно до вимог частини четвертої статті 270 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання,  перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
За вимогами статей 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2023 року, ухваленого у цивільній справі № 369/12758/23 за позовом ОСОБА_1 до ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» про стягнення  заборгованості із нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, невиплаченої компенсації за невикористану відпустку та коштів за час затримки розрахунку після звільнення, позов задоволено частково. 
Стягнуто з ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» на користь ОСОБА_1 : заборгованість із нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 676 354, 04 грн. з утриманням зі цієї суми установлених законодавством України податків і зборів; заборгованість за нараховану, але не виплачену компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 20 991, 60 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку у день звільнення у розмірі 223 637, 89 грн. 
Постановою Київського апеляційного суду від 3 квітня 2024 року апеляційну скаргу ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» задоволено частково та змінено суму середнього заробітку за час затримки розрахунку у день звільнення у розмірі 206 690 грн. з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів;  стягнуто з ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»  на користь ОСОБА_1 заборгованість за нараховану, але не виплачену компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 20991,60 грн. з утримання з цієї суми установлених законодавством України податків і зборів.  В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2023 року залишено без змін.
Відповідно до положень статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (в редакції статті станом на день постановлення оскаржуваної ухвали). Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.
Водночас розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною.
Відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.
Водночас оцінка відповідних обставин, які є підставою для відстрочення судового рішення, здійснюється у кожному конкретному випадку з урахування унікальних обставин судового спору.
Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.
Оскаржуваною ухвалою відстрочено виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2023 року, змінене постановою Київського апеляційного суду від 3 квітня 2024 року в справі №369/12758/23, терміном на один рік, починаючи з дати набрання ухвалою про відстрочку законної сили. 
Суд першої інстанції вважав причини для задоволення такої заяві відповідача поважними та доведеними. 
Проте, колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції передчасними.
Відповідно до частини 5 статті 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2023 року, змінене постановою Київського апеляційного суду від 3 квітня 2024 року. 
Згідно з частинами першою та другою статті 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Виходячи з наведеного, датою початку відрахування річного терміну слід вважати дату ухвалення постанови апеляційного суду, а саме 3 квітня 2024 року. Тобто, в такому випадку, річний термін спливав би 3 квітня 2025 року.
Також слід звернути увагу, що в резолютивній частині оскаржуваної ухвали вказано «починаючи з дати набрання ухвалою про відстрочку законної сили», що не відповідає вимогам частини 5 статті 435 ЦПК України.
Отже, в цій частині колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та доведеними.
В обґрунтування поважності причин відстрочення виконання рішення суду з виплати позивачу заборгованості по заробітній платі представник ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» зазначила боргові зобов`язання перед державним бюджетом України щодо сплати податкового боргу, арешт майна та коштів підприємства.
Відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У прикінцевих та перехідних положеннях цього Закону вказано, що заборгованість погашається в такій черговості: 1) у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; 2) у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; 3) у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.
Приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 1 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 4 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його  сім`ї.
Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого між іншим стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статтях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статті 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».
Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.
Отже, виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства.
З урахуванням наведеного, оскільки відповідачем не доведено поважність причин для відстрочення виконання судового рішення з виплати заборгованості заробітної плати, а відповідно до законодавства та практики Верховного Суду, такі виплати мають пріоритетний характер, з урахуванням спливу річного терміну такого відстрочення, колегія суддів прийшла до висновку, що за таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Наведені порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду згідно з вимогами ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалення нового рішення про задоволення апеляційної скарги.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В: 
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Василюком Віктором Борисовичем, задовольнити.                                      
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року  скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
У задоволенні заяви Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» про відстрочення виконання судового рішення відмовити.
 Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повна постанова складена 19 червня 2025 року.

 
         Суддя-доповідач:                                                                    О.І. Шкоріна  
 
         Судді:                                                                                       Л.Д. Поливач
 
                                                                                               А.М. Стрижеус