КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Єдиний унікальний номер справи № 756/5393/25                                      Головуючий у суді першої інстанції - Белоконна І.В.
Номер провадження № 33/824/3902/2025                                          Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2025 року                                                                                          м. Київ
Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Русан А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Кіцелюком Миколою Васильовичем, на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 червня 2025 року щодо притягнення:  
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , 
до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №300373 від 14 квітня 2025 року, водій ОСОБА_1 14 квітня 2025 року о 15 годині 19 хвилин в місті Києві по вулиці Новокостянтинівська навпроти будинку 18, керуючи транспортним засобом Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем Suzuki д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП було завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 12 червня 2025 року визнано винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням представник ОСОБА_1 - Кіцелюк М.В. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вказує, що інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, окрім протоколу про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять.
Сторона захисту вважає, що посилання суду на схему місця ДТП не містить ніякої доказової інформації вини ОСОБА_1 .. Схема ілюструє два автомобіля, які знаходяться кожний на своїй смузі руху на значній відстані від місця можливого зіткнення, яке нічим об`єктивно не підтверджується.
Зазначає, під час прибуття на місце інспектор патрульної поліції попередив ОСОБА_1 , що здійснюється відео фіксація місця ДТП бодікамерою. Проте такий запис у матеріалах справи відсутній. Копію відеозапису з бодікамери інспектора патрульної поліції надано не було, незважаючи на постанову Оболонського районного суду від 29 квітня 2025 року про витребування.
Враховуючи вищевикладене, представник ОСОБА_1 - Кіцелюк М.В. просить скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 червня 2025 року та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
При апеляційному розгляді справи  ОСОБА_1 та його представник Кіцелюк М.В.підтримали подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Потерпілий у вказаній справі ОСОБА_2 при апеляційному перегляді постанови суду першої інстанції, заперечив щодо викладених доводів апеляційної скарги та просив залишити  судове рішення без змін а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки суд першої інстанції на його думку ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення, враховуючи обставини  вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.   
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, які з`явились на розгляд до суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у даній справі мотивував своє рішення тим, що дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали дійшов висновку про доведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №300373 від 14 квітня 2025 року, водій ОСОБА_1 14 квітня 2025 року о 15 годині 19 хвилин в місті Києві по вулиці Новокостянтинівська навпроти будинку 18, керуючи транспортним засобом Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем Suzuki д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП було завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.. (а.с.1 - 2). 
В матеріалах справи міститься також схема місця ДТП, яка сталася 14 квітня 2025 року, складена працівниками патрульної поліції, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження (а.с.4).
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 14 квітня 2025 року зазначено, що керуючи транспортним засобом Suzuki д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Новокостянтинівська зі сторони Коробельної в сторону вул. Степана Бандери наїхав на автомобіль Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 , який раптово виїхав з міста стоянки під БЦ «Ріанто» по вул. Новокостянтинівська, 18. Із за зіткнення в його машині була пошкоджено праве крило та права двері. Винним себе не вважає, так як їхав по головній дорозі.(а.с.5).
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 14 квітня 2025 року зазначено, що він стояв запаркований за адресою вул. Новокостянтинівська, 18 в крайній правій смузі. Перед початком руху включив лівий поворот,  через ліве бічне дзеркало, впевнившись у відсутності перешкоди ліворуч та виїхав у середню смугу так як попереду мав перешкоду у вигляді запаркованого авто. Коли порівнявшись із запаркованим авто відчув удар у ліву сторону авто після чого одразу зупинився. У момент зіткнення рухався у середній полосі в бік вулиці Семена Скляренка коли водій транспортним засобом Suzuki д.н.з. НОМЕР_2 намагався випередити його з ліва, але крайня ліва смуга була частково запаркована. (а.с. 6).
До матеріалів справи також було долучено відеозапис дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 14 квітня 2024 року з місця ДТП, яке було отримано на підставі постанови Оболонського районного суду м. Києва від 29 квітня 2025 року із БЦ «Ріальто», що обладнано камерами зовнішнього відеоспостереження (а.с.20).
Відповідно до положень пункту 2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Так, згідно п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до положень статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Окрім того, під час апеляційного розгляду були досліджені письмові докази у справі, зокрема, схема місця ДТП, з даних якої чітко вбачається кінцеве розташування обох транспортних засобів. Зокрема, автомобіль Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 , позначений під № 1 розташований на проїзній частині вул. Новокостянтинівській на відстані 2,8 м від правого заднього колеса до правого краю проїзної частини та на відстані 2,8 м. від правого переднього колеса до правого краю проїзної частини. На схемі місця ДТП також зазначено місце зіткнення транспортних засобів, а саме осипом пластмаси. 
На зворотному боці схеми місця ДТП зафіксовані отримані кожним з автомобілів механічних пошкоджень, зокрема, у автомобіля Hyundai пошкоджене переднє ліве крило, дві ліві двері, поріг зліва, ліве дзеркало, арка дверей, а у автомобілі Suzuki пошкоджено передня права фара, передній бампер з права, передне праве крило, передній правий диск. Опис отриманих автомобілями механічних пошкоджень, а також безпосереднє їх зображення на доданих учасниками справи фото ( а.с. 41-43) свідчить про те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Hyundai був під відповідним кутом по відношенню до автомобіля Suzuki,  та свідчить проте, що водій автомобіля Hyundai ОСОБА_1 , здійснюючи виїзд із крайньої правої смуги, де автомобіль до цього стояв,  у ліву смугу по якій рухався в цей час водій автомобіля Suzuki під керування водія ОСОБА_2 ,  не виконав положення  п. 10.1  ПДР України, що призвело до  зіткнення  правої передньої частини автомобіля Suzuki   д.н.з. НОМЕР_2 із лівою стороною (ліве крило, дві ліві переднє та задні двері, поріг зліва, ліве дзеркало, арка дверей) автомобіля Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 . Характер даних пошкоджень свідчить проте, що  саме порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР України стало наслідком завдання транспортним засобам пошкоджень.  
Вказані дії останнього знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, які потягли пошкодження транспортних засобів.
Досліджені в сукупності письмові докази у справі та повністю спростовують посилання апелянта про те, що на схемі місця ДТП не міститься ніякої доказової бази, оскільки автомобілі розташовані кожний на значній відстані від місця зіткнення.
Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху відповідальність якої передбачена ст. 124 КУпАП, відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються дослідженими в суді першої інстанції доказами, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних і допустимих доказах, що узгоджуються між собою та в сукупності підтверджують факт недотримання вимог п. 10.1. ПДР України, і ці порушення знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Оболонського районного суду міста Києва від 12 червня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником Кіцелюком М.В., слід залишити без задоволення.
Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником Кіцелюком Миколою Васильовичем, залишити без задоволення.
Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 червня 2025 рокузалишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя Київського 
апеляційного суду                                                                        М.А.Яворський