Справа № 756/2895/25                                                        суддя в І-й інстанції Шевчук А.В.
Провадження № 33/824/2371/2025                                    суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД
                     
П О С Т А Н О В А
Іменем України
09 червня 2025 року                                                                                       м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 адвоката Макаренка Юрія Васильовича на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 12 березня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2025 року серії ЕПР1 № 246431, 14 лютого 2025 року о 10 год. 30 хв. по вул. Богатирська, 11 у м. Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкіри обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП КМНКЛ «Соціотерапія» відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 12 березня 2025 року   ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано донього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. та позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Стягнуто з   ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.
Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник   ОСОБА_1 адвокат Макаренко Ю.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Макаренко Ю.В. вказує на те, що з наданого працівниками поліції відеозапису вбачається, що він не вівся безперервно і не у повному обсязі, як того вимагає Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року. Відеозапис розпочинається о 10:38 год. 14 лютого 2025 року зі спілкування поліцейського з ОСОБА_1 на узбіччі дороги. З нього неможливо з`ясувати зміст та послідовність розмови. З відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 є адекватною виниклій обстановці, він спілкується з поліцейськими та спокійно висловлює свої міркування. Ані протокол, ані додані до нього докази, не містять відомостей, які б вказували на наявність законних підстав для зупинки транспортного засобу, не вбачається роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, не залучено свідків для фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, а з доданого відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від його проходження. Матеріали справи також не містять доказів саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На відеозаписі зафіксовано спілкування працівниками патрульної поліції на узбіччі дороги поруч з автомобілем, докази безпосереднього руху транспортного засобу та керування ним особисто ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні. Будь-яких маніпуляцій з метою виявлення та фіксації у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння працівниками патрульної поліції не проводились, з відеозапису у ОСОБА_1 не вбачається тремтіння пальців рук, зіниць очей, що не реагують на світло. Блідість шкіри обличчя у ОСОБА_1 ніяк не вирізняється від блідості шкіри обличчя працівника патрульної поліції. Сам же протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Також адвокат Макаренко Ю.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду та вказує, що вперше апеляційну скаргу було подано у межах десятиденного строку та у порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП, але постановою Київського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року апеляційну скаргу повернуто у зв`язку з відсутністю витягу з договору про надання правової допомоги. Вказані недоліки були усунуті та без зволікань апеляційну скаргу було подано повторно.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи захисника  ОСОБА_1 адвоката Макаренка Ю.В. щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 12 березня 2025 року з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Судом встановлено, що 12 березня 2025 року винесено оскаржувану постанову. Апеляційну скаргу вперше направлено засобами поштового зв`язку 22 березня 2025 року, тобто у межах встановленого законом строку. Постановою Київського апеляційного суду від 04 квітня 2025 року апеляційну скаргу повернуто з підстав не підтвердження повноважень захисника на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення. Повторно апеляційну скаргу направлено засобами поштового зв`язку 16 квітня 2025 року. За таких обставин, право особи на апеляційне оскарження судового рішення має бути забезпечене шляхом поновлення пропущеного з поважних причин строку.
У судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 09 червня 2025 року, ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, адвокат Макаренко Ю.В. подав клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі.
 Згідно ч. 5 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.
Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи належне повідомлення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, ту обставину, що їх неявка не є обов`язковою та не перешкоджає розгляду справи, клопотання про розгляд справи без їх участі, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційній скаргу за  відсутності ОСОБА_1 та його захисника Макаренка Ю.В.
Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Відповідно до п. 12  розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Зі змісту зазначеної норми вбачається, що у працівника поліції виникає право візуально перевірити наявність ознак наркотичного сп`яніння у водія. Разом з тим, у разі наявності підстав вважати, що такі ознаки наявні, поліцейський пропонує водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння  в закладі охорони здоров`я, а водій зобов`язаний пройти такий огляд, для підтвердження чи спростування зазначених обставин. 
Судом встановлено, що 14 лютого 2025 року о 10 год. 30 хв. по вул. Богатирська, 11 у м. Києві, водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкіри обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП КМНКЛ «Соціотерапія» відмовився, що зафіксовано із застосуванням   відео запису.  
Як було зазначено вище, відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»  у працівника поліції виникає право візуально перевірити наявність ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у водія. Не згода останнього з наявністю у нього ознак сп`яніння не надає водієві права відмовлятися від запропонованого поліцейським огляду на стан сп`яніння.
В даному випадку пройти такий огляд водій зобов`язаний в силу вимог п. 2.5 правил, незалежно від того вважає він наявними чи відсутніми підстави до такого огляду.
 Відеозаписом з камери поліцейського підтверджується вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості  ОСОБА_1 у його вчиненні, відсутність будь-якого тиску зі сторони  працівників поліції.
На вказаному відеозаписі зафіксовано, що  ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у лікарня-нарколога. 
Посилання у апеляційній скарзі на безпідставність зупинки транспортного засобу працівниками поліції апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Наведені посилання не знаходяться у причинному зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння і не впливають на доведеність вини  ОСОБА_1 , оскільки, як вказувалось вище, останній зобов`язаний був виконати вимогу працівника поліції про проходження медичного огляду незалежно від його згади чи незгоди із діями працівників поліції.
До того ж, посилання на відсутність підстав для зупинки транспортного засобу спростовують доводи щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, адже такі твердження є взаємовиключними. 
Отже, вина  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною, останній не спростував обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду.
Апеляційна скарга не містить інших доводів, які б вказували на незаконність притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення.  
На підставі викладеного, керуючись ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Макаренку Юрію Васильовичу строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 12 березня 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 адвоката Макаренка Юрія Васильовича залишити без задоволення.  
Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 12 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                     В.О. Фінагеєв