ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/32001/24	
                                                                                Суддя І інстанції – Олійник В.М.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
          
ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком від 25.10.2024 року № 047150026731;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 25.10.2024 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до її страхового стажу періоди трудової діяльності, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 04.10.1983 року; період навчання з 01.09.1979 року по 16.07.1982 року, згідно диплому НОМЕР_2 від 17.07.1982 року; період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .           Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року позовну заяву задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №047150026731 від 01 листопада 2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу, що дає право на отримання пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи ОСОБА_1 : згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 04.10.1983 року, період навчання з 01.09.1979 року по 16.07.1982 року згідно диплому серії НОМЕР_2 від 17.07.1982 року та період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням зарахованих судом до страхового стажу періодів роботи та правової позиції, викладеної у  рішенні суду.           Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить його скасувати в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю прийнятого рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком з огляду на відсутність необхідного страхового стажу. Вказує на те, що до загального трудового стажу позивача не зараховано періоди навчання:- з 01.09.1979 по 16.07.1982, оскільки ім`я ОСОБА_3 не відповідає паспортним даним - ОСОБА_3 (російською мовою). До загального трудового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки від 04.10.1983 НОМЕР_1 , оскільки ім`я на титульній сторінці ОСОБА_3 (російською мовою) не відповідає паспортним даним - ОСОБА_3 (російською мовою).
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що25 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , досягнувши 60-річного віку, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просила призначити їй пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,  надавши необхідний пакет документів.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №047150026731 від 01 листопада 2024 року ОСОБА_1 повідомлено про наступне.
«Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 25.10.2024. 
Пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 60 років.
Вік заявника 60 років.
Необхідний страховий стаж згідно з статтею 26 Закону становить 31 рік.
Відповідно до частини 2 статті 26 Закону, у разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною 1 цієї статті, право на призначення пенсії за віком така особа набуде після досягнення віку 63 років за наявності страхового стажу від 24 років.
Відповідно до пункту 26 Порядку №637 у разі виявлення розбіжностей в написанні прізвища, імені та по батькові в наданих заявником документах, належність цих документів заявникові встановлюється в судовому порядку.
Відповідно до пункту 2.23 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 за №1566/11846, документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.
Страховий стаж особи 19 років 11 місяців 0 днів. 
Результати розгляду документів, доданих до заяви: До ЕПС долучено копії документів.
Додатково повідомляємо за доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 04.10.1983, оскільки ім`я на титульній сторінці ОСОБА_3 (рос.мовою) не відповідає паспортним даним - ОСОБА_3 (рос.мовою);
період навчання з 01.09.1979 по 16.07.1982, згідно диплому НОМЕР_2 від 17.07.1982, оскільки ім`я ОСОБА_3 не відповідає паспортним даним - ОСОБА_3 ;
період трудової діяльності, згідно довідки від 17.04.2024 №115, оскільки відсутній наказ та дата наказу про прийняття;
період трудової діяльності, згідно довідки від 17.04.2024 №438, оскільки відсутній наказ та дата наказу про звільнення;
період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, згідно свідоцтва про народження: НОМЕР_3 на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ім`я матері в свідоцтві про народження ОСОБА_3 (рос.мовою) не відповідає паспортним даним - ОСОБА_3 (рос.мовою).
Інші документи передбачені пунктами 3, 8, 11, 26 Порядку №637 відсутні. 
Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб зараховано всі періоди трудової діяльності. 
Не працює.
Особа матиме право на пенсійну виплату 16.03.2029 або при набуті необхідного страхового стажу.
Враховуючи вище викладене гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з порушенням вимог пункту 2.23 Порядку №22-1 та у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу».           Позивач, вважаючи протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 25.10.2024 року № 047150026731 про відмову у призначенні пенсії, звернулася до суду з даним позовом.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
- з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років (2020 рік, в якому позивачу виповнилося 60 років);
- з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
- з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 років.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
За змістом частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до п. «ж» ч.3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.
Відповідно до п. д) ч.3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з оскаржуваного рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, пенсійним органом до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 04.10.1983, оскільки ім`я на титульній сторінці ОСОБА_3 (рос.мовою) не відповідає паспортним даним - ОСОБА_3 (рос.мовою); період навчання згідно диплому НОМЕР_2 від 17.07.1982, оскільки ім`я ОСОБА_3 не відповідає паспортним даним – ОСОБА_3 ; період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, згідно свідоцтва про народження: НОМЕР_3 на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ім`я матері в свідоцтві про народження ОСОБА_3 (рос.мовою) не відповідає паспортним даним - ОСОБА_3 (рос.мовою).
Проаналізувавши підстави для не зарахування до страхового стажу позивача періодів її роботи, навчання та догляду за дитиною, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з титульного аркуша трудової книжки серії НОМЕР_4 від 04.10.1983 року, власником трудової книжки є « ОСОБА_1 » (мовою оригіналу), дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата заповнення трудової книжки: ІНФОРМАЦІЯ_4 . Титульний аркуш містить відтиск печатки та підпис особи, відповідальної за видачу трудових книжок, а також підпис особи на ім`я якої видана трудова книжка (а.с.23).
При цьому, зазначена трудова книжка містить запис про зміну прізвища з « ОСОБА_4 » на ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_5 від 28.01.1989 року.
В свою чергу, диплом НОМЕР_2 від 17.07.1982 року, який виданий позивачу, заповнений російською та українською мовами. При цьому, російською мовою вказано що, диплом виданий « ОСОБА_6 » « ОСОБА_6 » (а.с.31).
Водночас, згідно із паспортом серії НОМЕР_6 виданим Довгинцівським РВ Криворізького МУ МВС України у Дніпропетровській області українською мовою прізвище, ім`я та по-батькові позивача вказано – « ОСОБА_1 ». При цьому, російською мовою вказано – « ОСОБА_1 »
З аналізу наведеного вбачається, що фактично підставою для незарахування відповідачем періодів роботи позивача, навчання та догляду за дитиною стало різне відображення ім`я позивача російською мовою.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що розбіжності зумовлені виключно особливістю написання імені російською та українською мовами.
При цьому, на переконання колегії суддів, різне написання імені позивача російської мовою в паспорті громадянина України та інших документів (трудової книжки, диплома, свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження) не може впливати на можливість зарахування спірних періодів позивача до страхового стажу, оскільки визначальним є правильність написання імені українською мовою.
За таких обставин, враховуючи те, що інших підстав, окрім невідповідності вказаного російською мовою імені позивача в  паспорті громадянина України та в інших документах (трудовій книжці, диплому, свідоцтві про шлюб та свідоцтві про народження), оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 25.10.2024 року № 047150026731 не містить, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для його скасування та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 04.10.1983 року, період навчання згідно диплому НОМЕР_2 від 17.07.1982 року та період догляду за дитиною згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 .
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів враховую, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили. 
Повне судове рішення складено 12 серпня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов