Номер провадження: 33/813/1561/25
Номер справи місцевого суду: 521/9614/25 
Головуючий у першій інстанції Ганошенко С. А. 
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2025 року                                                                  м. Одеса

       Одеський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Гусельщикова Марина Анатоліївна в частині поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду міста Одеси від 23 червня 2025 року, по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 23 червня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 (вісімсот п`ятдесят) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.
На вказану постанову, 10.07.2025 року безпосередньо до Хаджибейського районного суду м. Одеси подано апеляційну скаргу, яка підписана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисником, адвокатом Гусельщиковою М.А., в якій просять поновити строк на подання апеляційної скарги на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 23.06.2025 року по справі № 521/9614/25, оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування пропущеного строку, зазначено, що постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 23.06.2025 року по справі № 521/9614/25 ОСОБА_1 отримав 01.07.2025 року, про що свідчить відповідальний підпис в матеріалах справи, за таких обставин, вважають за необхідне просити суд поновити строк на подання апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи клопотання, апеляційний суд, дійшов наступного висновку.
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Отже, нормами діючого законодавства чітко встановлено, що строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, або ознайомлення з матеріалами справи, а з моменту винесення постанови.
В той же час, за правовим змістом зазначених норм КУпАП, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений особі, яка подала апеляційну скаргу, тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.
При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.
Реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності (п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008; п. 47 рішення у справі «Устименко проти України», від 29.10.2015).
Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
На обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, апелянт посилається на те, що копію постанови суду першої інстанції ним було отримано 01.07.2025 року, а тому строк на апеляційне оскарження має бути поновлений.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції, та надавав пояснення.
Строк на оскарження постанови закінчився 03.07.2025 року.
Копію постанови ОСОБА_1 як вбачається з розписки, яка знаходиться в матеріалах справи отримав 30.06.2025 року.
Апеляційна скарга подана подана до Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 10.07.2025 року, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції суду.
Закон (ст. 294 КУпАП) не пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження із часом отримання копії постанови або ознайомлення із нею.
Апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) сформульовану в рішенні ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року де Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, окрім дати отримання копії постанови, клопотання не містить.
Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги причини, якими обґрунтовуються поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до висновку, що у клопотанні ОСОБА_1 ув інтересах якого діє адвокат Гусельщикова М.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 23 червня 2025 року, не наведено жодної об`єктивної непереборної обставини, яка б перешкоджала йому реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього законом строк.
За таких обставин, оскільки апелянт подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження, та не навів поважних та достовірних причин пропуску такого строку, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Гусельщикова Марина Анатоліївна у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду міста Одеси від 23.06.2025 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду          О.Ю. Карташов