УХВАЛА
 
28 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 336/2564/25
провадження № 51-3219 ск 25
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
перевіривши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 травня 2025 року та Запорізького апеляційного суду від 19 травня, 3 червня 2025 року,
установила:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд згаданих судових рішень у касаційному порядку.
За цим зверненням у частині оскарження ухвал від 2 та 19 травня 2025 року суд касаційної інстанції (далі - Суд), керуючись ч. 2 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), 28 серпня 2025 року відмовив у  відкритті касаційного провадження.
Тому наразі Суд вирішує питання щодо додержання ст. 427 КПК при поданні скарги в частині, яка стосується ухвали Запорізького апеляційного суду від 3 червня 2025 року. 
Перевіривши в указаній частині касаційну скаргу на відповідність вимогам зазначеної норми процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.
У  юридичному аспекті касаційна скарга - це документ, який перевіряється і  розглядається судом касаційної інстанції з урахуванням викладеної особою позиції та її правового обґрунтування, що впливає на остаточне рішення за  результатами касаційного провадження. А тому законодавець установив до  форми та змісту скарги конкретні вимоги, наслідком недодержання яких є залишення її без руху, а надалі - повернення.
Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявлених скаржником вимог, котрі повинні узгоджуватися зі ст. 436 КПК. 
Окресленого не було враховано при зверненні до суду касаційної інстанції.
Зокрема, у поданій скарзі попри те, що ухвала слідчого судді не належить до предмета перевірки за касаційною процедурою, скаржник наполягає на скасуванні цього рішення й ухвали апеляційного суду із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. Однак, заявлена вимога суперечить приписам статей 424, 436 КПК.
Водночас, не погоджуючись із висновками суду апеляційної інстанції, скаржник не  наводить обґрунтування допущення таких порушень норм права, котрі в розумінні ст. 412 КПК є істотними і зумовлюють обов`язкове скасування постановленої 3 червня 2025 року ухвали. 
Крім того, замість викладення аргументів у розрізі ст. 117 КПК на підтвердження поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, наявності обставин, що були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи й унеможливлювали своєчасне звернення в апеляційному порядку та котрих не  врахував апеляційний суд, скаржник посилається на ч. 3 ст. 395 цього Кодексу, яка не релевантна юридичній ситуації в конкретному провадженні.
Таким чином в аспекті приписів статей 113, 115-117, 399 КПК, котрими визначено поняття процесуальних строків, правила їх обчислення, причини для поновлення та підстави повернення апеляційної скарги, автор скарги не обґрунтував незаконності ухвали від 3 червня 2025 року і необхідності її скасування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі в касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Між тим подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Отже, положень ст. 427 вказаного Кодексу не дотримано, що стає на заваді відкриттю касаційного провадження.
Тому колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала цю скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 3 червня 2025 року залишити без руху і  встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                        ОСОБА_3