Справа № 944/7443/23                                Головуючий у 1 інстанції: Поворозник Д.Б. 
Провадження № 22-ц/811/390/25                Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 червня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,
Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,
Секретар Іванова О.О.
З участю: представника Львівської обласної прокуратури Сенів О.П., представника відповідача ОСОБА_1 -адвоката Медвідь Ю.О., представника ЛМР –Цап П.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №944/7443/23 за апеляційною скаргою Франківської окружної прокуратури м.Львова на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 15 січня 2025 року у справі за позовом Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння
в с т а н о в и в :

28 листопада 2023 року Франківська окружна прокуратура міста Львова Львівської області звернулася до суду з позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, а саме, просить витребувати із незаконного володіння відповідача ОСОБА_1 на користь держави в особі територіальної громади, яку представляє Львівська міська рада земельну ділянку з кадастровим номером 4625887500:04:001:1651 площею 0,0522 га для ведення особистого селянського господарств; земельну ділянку з кадастровим номером 4625887500:04:001:1652 площею 0,458 га для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку з кадастровим номером 4625887500:04:001:1653 площею 0,0505 га для ведення особистого селянського господарства.
       04 жовтня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Медвідь Ю.О. подала суду заяву про залишення позовної заяви Франківської окружної прокуратури м.Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради, яка є уповноваженим органом територіальної громади, без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 257 ЦПК України.
       В обґрунтування заяви зазначає, що позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи. 
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 15 січня 2025 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Медвідь Ю.О. про залишення позовної заяви без розгляду задоволено.
       Позовну заяву Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння – залишено без розгляду.
       Ухвалу суду оскаржила Франківська окружна прокуратура м.Львова.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлене з порушення норм матеріального права.
       Прокурором подано позов в інтересах держави в особі Львівської міської ради (далі по тексту ЛМР) Львівської області, яка згідно вимог ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виступає від імені та в інтересах територіальної громади власником земельної ділянки та представляє інтереси територіальної громади у даній сфері правовідносин.
Чинне законодавство не передбачає створення та функціонування інших органів, уповноважених на реалізацію в інтересах територіальної громади повноважень власника земельних ділянок права комунальної власності.
       Зазначає, що ЛМР стала правонаступником Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області, набувши всі права та обов`язки внаслідок реорганізації.
       Рішення Рясне-Руської сільської ради від 23 листопада 2020 року № 5515, яким було ініційовано передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_1 є незаконним, земельні ділянки вибули із комунальної власності територіальної громади на користь відповідача неправомірно, чим порушено права позивача – ЛМР, як представницького органу територіальної громади, яка у праві вільно володіти, користуватися і розпоряджатися в установленому законом порядку земельними ділянками комунальної власності, розташованих на території с.Рясне-Руська, в тому числі, надавати їх у власність чи користування громадянам та юридичним особам.
Прокурор визначає склад відповідачів самостійно в кожному конкретному випадку залежно від характеру спірних правовідносин, змісту порушених прав та інтересів держави, суб`єктів, які мають здійснювати захист цих прав та інтересів у відповідній сфері, обраного прокурором способу захисту останніх, який повинен бути ефективним та спрямованим на повне поновлення порушеного або оспорюваного права.
В даному випадку спірні правовідносини сформовано не щодо оскарження рішення органу самоврядування, а виключно щодо витребування з чужого незаконного володіння у комунальну власність територіальної громади земельної ділянки.
Залучення органу місцевого самоврядування в статусі відповідача є обгрунтованим та доцільним у разі, коли ставиться питання про скасування його рішення, оскільки лише в цьому разі вимога позивача (прокурора) буде спрямована до такого органу. У випадку витребовування земельної ділянки із чужого незаконного володіння вимога ставиться до фактичного власника ділянки.
Просить скасувати ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 15 січня 2025 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       13.03.2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Медвідь Ю.О. надійшов до суду відзив на апеляційну скаргу.
       У відзиві адвокат Медвідь Ю.О. зазначає, що апеляційна скарга жодним чином не спростовує висновків, викладених в ухвалі Яворівського районного суду Львівської області. Вважає, що орган місцевого самоврядування, тобто ЛМР, як правонаступник всіх прав та обов`язків Рясне-Руської сільської ради, повинна бути відповідачем у даній справі. Посилається на правові висновки Верховного Суду. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
       Заслухавши пояснення представника Львівської обласної прокуратури Сенів О.П. та представника ЛМР –Цап П.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Медвідь Ю.О., вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
       Матеріалами справи встановлено, що Франківська окружна прокуратура м.Львова Львівської області звернулася в суд з позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок із незаконного володіння відповідача на користь держави в особі територіальної громади, яку представляє ЛМР.
       Із змісту позовної заяви встановлено, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами 4625887500:04:001:1651 площею 0,0522га для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка кадастровий номер 4625887500:04:001:1652 площею 0,0458 га для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка кадастровий номер 4625887500:04:001:1653 площею 0,0505 га для ведення особистого селянського господарства були передані у власність ОСОБА_1 на підставі рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області від 23 листопада 2020 року № 5515 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с.Рясне-Руська та зареєстровані за останнім передчасно.
       На момент передачі зазначених земельних ділянок у власність відповідачу ОСОБА_1 , такі не були сформовані як об`єкт цивільно-правових відносин. 27.11.2020 року відділом у Ніжинському районі Міськрайонного управління ГУ Держеокадастру у Чернігівській області було сформовано поземельну книгу на земельну ділянку та присвоєно їй кадастровий номер 4625887500:04:001:1607, що підтверджується копією поземельної книги та відомостями про державну реєстрацію земельної ділянки.
       15.12.2020 року на підставі заяви ОСОБА_1 земельна ділянка кадастровий номер 4625887500:04:001:1607 була розділена на три земельні ділянки із окремими кадастровими номерами.
       Розпорядженням КМУ від 12 червня 2020 року № 718-р на виконання статті 7-і Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» було визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Львівської області згідно з додатком. Додаток до вищезгаданої постанови передбачає утворення Львівської територіальної громади до складу якої увійшла територія, зокрема, Рясне-Руської територіальної громади, адміністративний центр новоствореної територіальної громади визначено місто Львів.
       Ухвалою ЛМР від 29 грудня 2020 року №6 «Про функціонування Львівської міської територіальної громади» ЛМР визначено правонаступником прав та обов`язків місцевих рад, які приєднуються до Львівської територіальної громади. Ухвалою №7 від 29 грудня 2020 року «Про припинення місцевих рад шляхом приєднання до Львівської міської ради» Рясне-Руську сільську раду припинено шляхом приєднання до Львівської міської ради».
       Відтак, з 29 грудня 2020 повноваження Рава-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області припинилися, а її правонаступником стала ЛМР.
       Залишаючи без розгляду позовну заяву Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області в інтересах держави в особі ЛМР до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, суд першої інстанції керувався п.2ч.1ст.257 ЦПК України-позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи. При цьому судом прописано, що ЛМР як правонаступник Рясне-Руської сільської ради, не може бути позивачем у даній справі, оскільки оспорюваний правочин є наслідком її власних дій, а отже, рада сама є суб`єктом, чия поведінка стала першопричиною виникнення спірних правовідносин. Посилається на правові позиції Верховного Суду в окремих цивільних справах.
       Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції. 
       Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-І Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
       Абзацом першим частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначений вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді.
       Зокрема, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
       27.10.2023 Франківська окружна прокуратура повідомила листом ЛМР про можливі порушення земельного законодавства при передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_1 на підставі рішення № 5515 Рясне-Руської сільської ради від 23.11.2020 року.
       ЛМР мала можливість самостійно відреагувати на лист та здійснювати захист інтересів територіальної громади, однак цього не зробила.
       В подальшому до міської ради прокуратурою було скеровано повідомлення про звернення до суду.
       Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначила, що бездіяльність компетентного органу ( нездійснення інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
       Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту ( зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
       Залишаючи позовну заяву Франківської окружної прокуратури м.Львова про витребування земельної ділянки, суд першої інстанції з посиланням на постанову ВП Верховного Суду від 11 червня 2024 року прописав, що доводи прокурора про те, що рішення Рясне-Руської сільської ради від 23 листопада 2020 року № 5515 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в селі Рясне-Руське» вже реалізовано, втратило свою чинність і не є предметом спору, суд вважає помилковим і відхиляє, оскільки згідно із нормами земельного законодавства передача земельної ділянки у власність фізичних осіб здійснюється виключно на підставі рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, відповідно. Набуття відповідачем ОСОБА_1 прав власності на земельні ділянки, які прокурор просить витребувати, відбулося саме на підставі зазначеного рішення Рясне-Руської сільської ради. Зазначає, що саме Рясне-Руська сільська рада Яворівського району Львівської області, правонаступником якої є ЛМР, вчинила дії (прийняла рішення), які порушують права та інтереси територіальної громади у спірних правовідносинах, то суд першої інстанції переконаний, що ЛМР не є органом, який може здійснювати захист інтересів держави та/чи територіальної громади у тих самих відносинах, тобто не може набувати статусу позивача. Посилається на правові позиції, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 червня 2024 року у справі № 925/1133/18.
       Однак, як вбачається із змісту позовної заяви, Франківська окружна прокуратура звернулася в суд з позовними вимога до відповідача ОСОБА_1 , який є титульним власником спірних земельних ділянок, і не ставить питання про визнання незаконним рішення Рава-Руської сільської ради № 5515 від 23 листопада 2020 року, а просить витребувати спірні земельні ділянки від відповідача ОСОБА_1 на користь Львівської територіальної громади, але зазначає ЛМР в числі інтересів позивача як представницький орган на чию користь буде зареєстрована спірна земельна ділянка у випадку задоволення позовних вимог. 
       Зазначене відповідає принципу розумності, виваженості, послідовності та правової визначеності, буде гарантом відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів держави.
       Із врахуванням конкретних обставин справи та поставлених прокурором вимог позовної заяви, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції, постановлену за результатами підготовчого засідання скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       При вирішенні позовних вимог, суду слід звернути увагу, що прокурор самостійно визначає склад відповідачів в кожному конкретному випадку залежно від характеру спірних правовідносин, змісту порушених прав та інтересів, суб`єктів, які мають здійснювати захист цих прав та інтересів у відповідній сфері, обраного прокурором способу захисту останніх, який повинен бути ефективним та спрямованим на повне поновлення порушеного або оспорюваного права. Такі правові позиції Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28.09.2022 у справі № 483/448/20, пункт 7.12; у постанові від 20.06.2023 у справі № 633/408/18 пункт 10.13; від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц пункт 8.12.
       Колегія суддів зазначає, що відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 11 червня 2024 року у справі № 925/1133/18, прокурор вправі звернутися в суд як самостійний позивач.
       Посилаючись на правові позиції у зазначеній справі, суд першої інстанції не врахував, що заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури просив визнати незаконними та скасувати рішення Черкаської міської ради, визнати недійсними зміни до договору оренди землі. Вимоги прокурора у справі, яка розглядалася Яворівським районним судом Львівської області, не відповідають зазначеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 червня 2024 року.
       Відповідно до ч.1 п.п.3,4 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі є: п.3) невідповідність висновків обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.6; 379 ч.1 п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції
у х в а л и в:

       Апеляційну скаргу Франківської окружної прокуратури м.Львова задовольнити.
       Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 15 січня 2025 року скасувати.
       Справу за позовом Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.
       Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

                                                                Р.В.Савуляк