УХВАЛА

24 липня 2025 року 
м. Київ
справа №520/5453/25
адміністративне провадження № К/990/28783/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Загороднюка А.Г.,
суддів: Білак М.В.,  Смоковича М.І., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року по справі за позовом  ОСОБА_1 до  Кабінету Міністрів України у особі Комісії з проведення конкурсу на зайняття посади Директора Бюро економічної безпеки України про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  (далі - позивач,  ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України у особі Комісії з проведення конкурсу на зайняття посади Директора Бюро економічної безпеки України (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з проведення конкурсу на зайняття посади Директора Бюро економічної безпеки України, що оформлене Протоколом засідання комісії з проведення конкурсу на зайняття посади Директора Бюро економічної безпеки України № 3 від 03 березня 2025 року, в частині не допуску ОСОБА_1 до участі у конкурсі на зайняття посади Директора Бюро економічної безпеки України;
- зобов`язати комісію з проведення конкурсу на зайняття посади Директора Бюро економічної безпеки України допустити ОСОБА_1 до участі у конкурсі на зайняття посади Директора Бюро економічної безпеки України.
До позовної заяви позивачем додано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Комісії з проведення конкурсу на зайняття посади Директора Бюро економічної безпеки України Кабінету Міністрів України вчиняти будь-які дії щодо проведення конкурсу на зайняття посади Директора Бюро економічної безпеки України.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року по справі № 520/5453/25 залишено без змін.
07 липня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просив скасувати  ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року винести нове рішення, яким вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони Комісії з проведення конкурсу на зайняття посади Директора Бюро економічної безпеки України Кабінету Міністрів України вчиняти будь-які дії щодо проведення конкурсу на зайняття посади Директора Бюро економічної безпеки України.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і стаття 13 КАС України.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Перелік судових рішень суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду апеляційним судом, визначено частиною другою статті 328 КАС України, до якого віднесено ухвали:     про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України (щодо повернення заяви позивачеві (заявникові), відмови у відкритті провадження у справі, залишення позову (заяви) без розгляду, закриття провадження у справі, відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження).
Частиною третьою статті 328 КАС України обумовлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, критерієм для касаційного оскарження постанов апеляційного суду за наслідками перегляду ухвал суду першої інстанції про забезпечення позову або про відмову у такому забезпеченні є зміст дій апеляційного суду, а саме те, чи підтримав він висновки суду першої інстанції про забезпечення позову, або чи забезпечив позов за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у такому забезпеченні. Якщо на питання відповісти ствердно, відповідні постанови апеляційного суду можуть бути предметом касаційного оскарження.
Таким чином, у касаційному порядку можна оскаржити ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та постанову апеляційного суду про залишення зазначеної ухвали без змін, а також постанову апеляційного суду про забезпечення позову, прийняту за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у такому забезпеченні.
При цьому, неможливим є касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін, ухвали апеляційного суду, згідно з якою він відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову, а також постанови апеляційного суду, згідно з якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та відмовлено у задоволенні відповідної заяви.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 відступила від викладеної вище правової позиції у частині висновків про неможливість оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про відмову в забезпеченні позову та про неможливість касаційного оскарження постанови апеляційної інстанції, якою скасовано вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову, зазначивши, що такі обмеження є невиправданими, та що у касаційному порядку можуть окрім інших переглядатися ухвали суду апеляційної інстанції щодо забезпечення позову (тобто, як ухвали, якими задоволено заяву про забезпечення позову, так і ухвали, якими відмовлено у такому забезпеченні), а також постанови суду апеляційної інстанції, якими скасовано вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову.
Так, скаржник просить переглянути у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову та постанову суду апеляційної інстанції, якою таку ухвалу залишено без змін.
За таких обставин, з урахуванням висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, та від 18 травня 2021 року у справі                               № 914/1570/20,     колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову та постанова суду апеляційної інстанції про залишення такої ухвали без змін, не можуть бути предметом касаційного оскарження.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Отже, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження слід     відмовити.
Такого висновку щодо застосування положень частини другої  статті 328 КАС України  та пункту 1 частини першої  статті 333 КАС України  дійшов Верховний Суд, зокрема, в ухвалах від 12 грудня 2024 року у справі № 140/9712/24, від 17 грудня 2024 року у справах № 400/8164/24 та                                     № 160/24556/24, від 25 березня 2025 року у справі № 320/54101/24.
Керуючись статтями 328, 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі № 320/54101/24 за позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді	А.Г. Загороднюк М.В. Білак   М.І. Смокович