Справа № 753/6969/25                                                                       Головуючий в суді І інстанції - Коренюк А.М.
Провадження № 33/824/2936/2025                                                  Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
01 серпня 2025 року                                                                                                         м. Київ

Київський апеляційний суд
в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Різник І.А. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 року,  
 
в с т а н о в и в:
Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 року
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.  
            ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 24 березня 2025 року о 08 годині 56 хвилин, керуючи автомобілем «Лексус», д.н.з. НОМЕР_1 , на блок-посту НОМЕР_2 (АДРЕСА_2), що в Дарницькому районі в місті Києві, перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота,  від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці за допомогою алкотестера «Драгер» та в лікаря-нарколога відмовилась категорично, що зафіксовано відеодоказом - нагрудною відео-камерою працівників поліції БК 473515. Своїми діями порушила пункт 2.5 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП України.
          У апеляційній скарзі захисника вказано, що постанова судді винесена всупереч чинному законодавству, має протиріччя та невідповідність тверджень суду фактичним обставинам справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що 19.04.2025 року був укладений договір з ОСОБА_1 про надання правової допомоги, 22.04.2024 року ним було подано до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, отримання відеозапису, та відкладення розгляду справи для погодження правової позиції з клієнтом. Зазначив, що 22.04.2025 року йому надали матеріали провадження на ознайомлення, однак відмовили в наданні відеозапису, як і відмовили у відкладенні розгляду справи, зазначивши при цьому що захисник навмисно затягує розгляд справи, хоча він вперше звернувся з такою заявою. Вказав, що суд не відобразив в судовому рішенні про наявність такої заяви, як і причини відмови в ній. Після відмови в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи захисником було заявлено усне клопотання про відвід судді, яке суд не задовольнив без пояснень і про що також не відобразив в постанові. Також зазначив, що суддя переглядав відеозапис, який не було видно захиснику, оскільки розгляд справи відбувався в кабінеті судді і монітор був направлений на суддю, та не надав захиснику можливості його переглянути. Також вказав, що на запитання суду з приводу пояснень у справі він не заперечував і не спростовував вину ОСОБА_1 , а повідомив суду, що нічого не може пояснити по справі, оскільки йому не надано на ознайомлення відеозапис і часу для вивчення матеріалів провадження та погодження позиції з підзахисною. За таких обставин, просив оскаржувану постанову скасувати, у зв`язку з порушенням права на захист та загальних принципів судочинства, а справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
ОСОБА_1 та її захисник, які були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи до суду тричі не прибули, в судове засідання, призначене на 01.08.2025р. клопотань про відкладення розгляду справи чи заяв із зазначенням поважних причин неявки не надходило.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Різника І.А. до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні нею вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації її дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на неї стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на неї стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП. Апеляційна скарга захисника не містить доводів на обґрунтування незаконності постанови в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення чи в частині накладеного на неї стягнення.
Оскільки захисник в своїй апеляційній скарзі ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення у зв`язку з відмовою у задоволенні відводу судді, не відображення цих обставин в рішенні суду та іншими процесуальними порушеннями, допущеними під час розгляду справи судом першої інстанції, то розгляд справи проводиться виключно в цій частині  вимог апеляційної скарги.
Щодо доводів апеляційної скарги захисника про не розгляд судом першої інстанції заяви про відвід судді, то звертаю увагу на наступне. 
Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови, захисником Різник І.А.  в судовому засіданні, що відбулось 22 квітня 2025 року було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП задля погодження правової позиції з клієнтом. Судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні даного клопотання, після чого, зі слів захисника, ним було заявлено відвід судді в усній формі.
Як вбачається з доводів апеляційної скарги, підставою для відводу судді Коренюк А.М. стало саме те, що суддею в ході розгляду справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Різник І.А. про відкладення розгляду справи, та не надано на вимогу відеозапису, що міститься в матеріалах справи.
Разом з тим, на думку  суду, прийняття суддею Коренюк А.М. в ході розгляду справи процесуального рішення про відмову у відкладенні розгляду справи не може свідчити про упередженість судді та не дає підстав для відводу, а тому суд вважає вказані доводи безпідставними та не приймає їх до уваги.
Щодо доводів апеляційної скарги про ненадання судом першої інстанції матеріалів справи на ознайомлення, то вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Так, з матеріалів справи вбачається, що захисником Різник І.А. було проставлено відмітку «З матеріалами справи ознайомився 22.04.2025 року» (а.с.20), а тому вказані доводи захисника також є безпідставними.
 Що стосується ненадання захиснику відеозапису, що долучений до матеріалів справи, то звертаю увагу на наступне. З клопотанням про надання захиснику відеозапису, останній звернувся 22.04.2025 року, тобто в день розгляду справи в суді першої інстанції. З апеляційної скарги вбачається, що судом було відмовлено в наданні відеозапису. При цьому, захисник не був позбавлений можливості звернутись повторно до суду першої інстанції з метою отримання відеозапису з матеріалів справи. Вважаю, що ненадання захиснику відеозапису не є підставою для скасування рішення суду та не спростовує правильність висновків суду, про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, за відмову пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Доводів на спростування наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП захисником не надано і не наведено. 
З урахуванням викладеного суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП так і вина  ОСОБА_1 у його вчиненні.
Порушень процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.
Отже, розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу  захисника без задоволення.  
Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Різника І.А. залишити без задоволення. 
Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 рокущодо   ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           О.П. Свінціцька