ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1110/24  Номер провадження 33/814/78/25	Головуючий у 1-й інстанції Подмаркова Ю. М.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання Леуською Л.Я., за участі адвоката Харченка О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м.Полтави від 29 липня 2024 року, 

В С Т А Н О В И В:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ "Нафтогазсервіс", ТОВ "Нафтогазмонтаж", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605, 60 гривень.
Згідно постанови судді, 01.04.2024 о 22 год. 33 хв. в м. Полтаві по вул. Таїсія Величковського, 2А, ОСОБА_1 , діючи на порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя), відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 
Вказує на упередженість судді до ОСОБА_1 , оскільки у постанові описуючи змість протоколу та ймовірні ознаки сп`яніння ОСОБА_1 замість словосполучення «запах алкоголю» вказав «явний запах алкоголю», що істотно викривлює зміст об`єктивної реальності та складений поліцейськими протокол.
Стверджує, що в момент зупинки працівниками поліції, тобто о 22:37 год 01.04.2024 року ОСОБА_1 був тверезим.
Судом не взято до уваги наявність подвійної кваліфікації дій водія ОСОБА_1 відображені у протоколу про адміністративне правопорушення від 01.04.2024 в якому поліцейський зазначив, що водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.
В порушення вимог ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 не доставили до медичного закладу для проходження медичного огляду відповідно до вимог Інструкції.
На переконання апелянта, поліцейський не виконав положення ст. 266 КУпАП та пункту 7 розділу І Інструкції, пункту 9 розділу II Інструкції - не забезпечили проведення огляду в закладі охорони здоров`я, не вжили заходів для доставки «Порушника», що є безумовною підставою для скасування постанови судді.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши адвоката та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати постанову судді, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №629440 від 01.04.2024; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.04.2024 року до КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», з якого вбачається, що огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; довідкою ВАП УПП в Полтавській області від 02.04.2024 з якої вбачається, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався; відеозаписом з місця події.
Як убачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, зафіксовано момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , доведено до відома причини зупинки за проїзд на знак «Проїзд заборонено», по ділянці дороги, де проводиться ремонт ділянки через зсув ґрунту, за що складено постанову про накладення штрафу за ч.1 ст. 122 КУпАП, в ході розмови працівниками поліції виявлено та озвучено ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоанaлізатору Drager Alcotest або в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився. При цьому, поліцейським роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки та наслідки його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у виді складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 повідомив про свою однозначну відмову від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. В подальшому, працівник поліції повідомив про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та потребу відшукання водія для транспортування транспортного засобу у зв`язку з відстороненням ОСОБА_1 від керування автомобілем.
Таким чином, твердження про відсутність у ОСОБА_1 відмови від проходження запропонованого огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбачений законом спосіб є надуманими та спростовується вищенаведеними доказами по справі.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що працівником поліції порушений порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений ст. 266 КУпАП, оскільки працівники поліції не забезпечили проведення огляду в закладі охорони здоров`я, апеляційний суд зазначає наступне.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 Правил дорожнього руху України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (в подальшому "Інструкція"), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.
За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
За правилами частин 2, 3 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку.
Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння внаслідок виявлення передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я, тим самим дотримано процедуру огляду, передбачену ст. 266 КУпАП.
Твердження апелянта про наявність у працівника поліції обов`язку доставити правопорушника до медичного закладу для огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не обмежуватися пропозицією, і лише там у випадку відмови скласти протокол про відмову від проходження огляду, є помилковими, та такими, що не узгоджуються з положеннями ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735.
Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.
Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Апеляційний суд зауважує, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.
Суд зважає на те, що відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.
Крім того, суд звертає увагу, що для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, достатньо лише наявності належним чином, відповідно до положень КУпАП, зафіксованої відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а наявність чи відсутність ознак алкогольного сп`яніння з долученого до протоколу відеозапису, не входять до повноважень судді першої чи апеляційної інстанції, а належить до дискреційних повноважень поліцейського.
Посилання сторони захисту на не роз`яснення з боку поліцейського наслідків відмови від проходження огляд на стан сп`яніння, є надуманими та спростовується наявним у матеріалах справи відеозаписом події.
На відеозапису події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.
Крім того, відсутність у матеріалах справи акту огляду ОСОБА_1 не є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а перелік ознак сп`яніння виявлених працівником поліції внесено у письмове направлення на огляд водія та у протокол про адміністративне правопорушення.
Помилковими також є твердження захисника щодо подвійної кваліфікації дій ОСОБА_1 за керування транспортним засобом в стані сп`яніння та за відмову пройти огляд. Протокол складено за керування особою транспортним засобом з ознаками сп`яніння, яка відмовилася пройти у встановленому законом порядку огляд на такий стан, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Результати аналізу крові, які ОСОБА_1 було здано на наступний день жодним чином доказового значення в даному провадженні не мають, не спростовують фактичних обставин справи та наявность у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують.
Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.
Постанова судді суду першої інстанції відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м.Полтави від 29 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду В.М. Герасименко