ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/7685/23                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 червня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.  Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеліклаб Юкрейн" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення податкове повідомлення-рішення від 24.11.2022 №003704/0706.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 позов задоволено.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що майнова вимога за договором, предметом виконання якого є поставка товару, та подальше зарахування за договором від 22.12.2021 про переуступку права за договором купівлі від 22.04.2021 №29800, укладеного між ТОВ "Хеліклаб Юкрейн" і Корпорацією "BELL TEXTRON INC" (U.S.A.) не є однорідними. Крім того, до перевірки не надано документів припинення зобов`язань між ТОВ "Хеліклаб Юкрейн" і Корпорацією "BELL TEXTRON INC" (U.S.A.) за договором від 22.04.2021 №29800, згідно якого резидентом здійснено оплату на користь нерезидента, а нерезидентом не виконано зобов`язання по поставці товару.
Також зазначив про те, що позивачем не надано довідку (сертифікату) уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору щодо виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин, документи, які свідчать про прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості чи довідки банку про зняття валютного контролю.
Додатково зазначив про помилковість висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для нарахування пені відповідно до абз. 11 п. 52-1 підрозділу ХХ "Перехідні положення" ПК України.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що  зобов`язання за контрактом, яке досліджувалось контролюючим органом під час проведення перевірки припинилось шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог між позивачем та M7 Global (U.S.A.). Крім того, звернув увагу суду на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 15.02.2024 року у справі №420/1538/23.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу від 27.09.2022 № 4070-п та направлення від 03.10.2022 № 11611/26-15-07-06-02-17 ГУ ДПС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Хеліклаб Юкрейн" з питань дотримання вимог валютного законодавства в частинні дотримання граничних строків розрахунків надходження товарів за імпортним договором від 22.04.2021 №29800 з Корпорацією "BELL TEXTRON INO (U.S.A.), результатами якої складено акт від 19.10.2022 №31144/Ж5/26-15-07-06-02-19/41006978, яким встановлено порушення ч. 3 ст. 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" та п. 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, в частині ненадходження товару на суму 235020,00 доларів США (еквів. 6546670,12 грн), станом на 12.10.2022, за контрактом від 22.04.2021 №29800, укладеним з Корпорацією "BELL TEXTRON INC" (U.S.A.).
На підставі вказаного акту перевірки прийнято податкове повідомлення - рішення від 24.11.2022 №0033704/0706, яким нараховано пеню за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за період з 27.04.2022 по 12.10.2022 в розмірі 3485 871,71 грн.
Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що податковий орган під час перевірки своєчасності здійснення позивачем розрахунків за імпортним контрактом від 22.04.2021 №29800, укладеним між ТОВ "Хеліклаб Юкрейн" з Корпорацією "BELL TEXTRON INC" (U.S.A.), безпідставно встановив порушення вимог ст.601 Цивільного кодексу України, абз. 5 п. 10 розділу III Постанови №7, ч. 2 ст. 13 Закону України "Про валюту і валютні операції", п. 21 розділу II Положення № 5, в ч. ненадходження товару на суму 235020,00 доларів США (еквів. 6546670,12 грн.) за контрактом від 22.04.2021 № 29800, укладеним з Корпорацією "BELL TEXTRON INC" (U.S.A.). Крім того, відповідач безпідставно нарахував позивачу пеню в період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), що є додатковою підставою для визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення.
За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ст. 308 КАС України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
В силу ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).
Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, що проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Згідно з пп. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" від 21.06.2018 №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Частиною 8 ст. 16 розділу Перехідні положення Закону України "Про валюту і валютні операції" встановлено, що рішення про застосування до уповноважених установ, суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається органами валютного нагляду відповідно до компетенції, визначеної частинами п`ятою і шостою статті 11 цього Закону, у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення.
За правилами ч. 3 ст. 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Пунктом 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №5, визначено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Приписами ч. 5 ст. 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" передбачено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Контролюючим органом за наслідками проведеної перевірки встановлено порушення позивачем ч. 3 ст. 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" та п. 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5, із змінами і доповненнями, в частині ненадходження товару на суму 235 020,00 доларів США (еквів. 6546670,12 грн), станом на 12.10.2022, за контрактом від 22.04.2021 № 29800, укладеним з Корпорацією "BELL TEXTRON INC" (U.S.A.)
Як встановлено судом першої інстанції між ТОВ "Хеліклаб Юкрейн" (Покупець) та Корпорацією "BELL TEXTRON INC" (U.S.A.) (Продавець) укладений контракт від 22.04.2021 №29800 (надалі - "Контракт"), відповідно до умов якого Продавець погоджується продати, а Покупець погоджується придбати у Продавця обладнання (повітряне судно Веll 505).
Позивачем здійснено попередню оплату по Контракту на користь Продавця у загальній сумі 548858 доларів США, а саме:
27.04.2021 - 235020 доларів США (граничний строк розрахунків - 26.04.2022);
29.10.2021 - 313838 доларів США (граничний строк розрахунків - 28.11.2022).
22.12.2021 ТОВ "Хеліклаб Юкрейн" укладено договір з М7 Global LLC (U.S.A.) про переуступку права за договором купівлі від 22.04.2021 №29800 (далі - "Договір переуступки").
Відповідно до вказаного договору позивач передає М7 Global LLC (U.S.A.) усі права та обов`язки за Контрактом, а М7 Global LLC (U.S.A.) приймає всі права та обов`язки позивача за Контрактом.
Згідно з листом від 22.12.2021 Корпорація "BELL TEXTRON INC" (U.S.A.) погодилась на укладення Договору переуступки, який набуває чинності з 22.12.2021.
Відповідно до Акту приймання-передачі від 05.01.2022 позивач передав М7 Global LLC (U.S.A.), а М7 Global LLC (U.S.A.) підтвердив отримання всіх документів, що засвідчують права, які є предметом відступлення.
Також, судом першої інстанції встановлено, що в бухгалтерському обліку по рахунку 632 у позивача відсутня кредиторська (дебіторська) заборгованість за зовнішньоекономічним контрактом від 22.04.2021 №29800 з Корпорацією "BELL TEXTRON INC" (U.S.A.).
Відповідно до умов Договору переуступки М7 Global LLC (U.S.A.) має виплатити позивачу суму у розмірі 548 858 доларів США протягом 10 робочих днів після підписання Договору про переуступку.
Разом з тим, судом встановлено, що між позивачем та М7 Global LLC (U.S.A.) укладений Договір від 03.05.2019 №Н65203, предметом якого є придбання гелікоптера для цивільної авіації "Bell 505".
Згідно з даними бухгалтерського обліку (оборотно-сальдова відомість та каркою рахунку 632) станом на 28.05.2019 позивач мав кредиторську заборгованість перед М7 Global LLC (U.S.A.) у сумі 1 665 900 доларів США, яка виникла за Договором від 03.05.2019 №Н65203.
Станом на 22.12.2021 (дата укладання Договору переуступки) гелікоптер для цивільної авіації "Bell 505" з боку "BELL TEXTRON INC" поставлений не був та після укладення Договору переуступки у позивача виникла дебіторська заборгованість по Договору переуступки перед М7 Global LLC (U.S.A.) в розмірі 548 858 доларів США.
Як вбачається з матеріалів справи між ТОВ "Хеліклаб Юкрейн" та М7 Global LLC (U.S.A.) 18.01.2022 укладено угоду про зарахування вимог та припинення зобов`язань, відповідно до якої позивач є боржником, а М7 Global LLC (U.S.A.) є кредитором за грошовими зобов`язаннями в сумі 1 665 900 доларів США, яке виникло на підставі Договору купівлі-продажу від 03 травня 2019 року №Н65203, водночас М7 Global LLC (U.S.A.) є боржником, а позивач - кредитором за грошовим зобов`язанням у сумі 548 858 доларів США, яке виникло з Договору про переуступку права за Договором купівлі-продажу від 22.04.2021 №29800.
Таким чином, з моменту підписання Угоди про зарахування вимог та припинення зобов`язань грошове зобов`язання позивача перед М7 Global LLC (U.S.A.) щодо виплати за Договором купівлі-продажу від 03.05.2019 №Н65203 у розмірі 548 858 доларів США припиняється, як і припиняється грошове зобов`язання М7 Global LLC (U.S.A.) перед позивачем щодо виплати за Договором про переуступку права за Договором купівлі від 22.04.2021 №29800 у розмірі 548 858 доларів США.
Отже, з моменту підписання Угоди про зарахування вимог та припинення зобов`язань грошове зобов`язання позивача перед М7 Global LLC (U.S.A.) становить 1 117 042 доларів США (1665900 - 548858 доларів США).
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до бухгалтерського обліку (оборотно-сальдова відомість та картки рахунку 632) станом на 18.01.2022 позивач мав кредиторську заборгованість перед М7 Global LLC (U.S.A.) 1 117 042 доларів США.
Враховуючи встановлені обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зобов`язання за Контрактом, яке досліджувалось Контролюючим органом під час проведення перевірки було припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог між позивачем та М7 Global LLC (U.S.A.).
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підтвердження зазначених обставин позивачем під час перевірки було надано контролюючому органу наступні документи:
- митну декларацію від 28.05.2019 №UA125110/2019/409911 з аркушем коригування від 05.06.2019;
- угоду між ТОВ "Хеліклаб Юкрейн" та М7 Global LLC (U.S.A.) від 03.05.2019 №65203;
- договір між ТОВ "Хеліклаб Юкрейн" та М7 Global LLC (U.S.A.) від 22.12.2021 про переуступку права за договором купівлі від 22.04.2021 №29800;
- акт звірки за січень 2022 року між М7 Global LLC (U.S.A.) та ТОВ "Хеліклаб Юкрейн";
- лист Корпорації BELL TEXTRON INC" (U.S.A.) від 22.12.2021;
- угоду про зарахування вимог та припинення зобов`язань між ТОВ "Хеліклаб Юкрейн" та М7 Global LLC (U.S.A.) від 18.01.2022.
Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.
Як встановлено судом, позивач отримав від Корпорації BELL TEXTRON INC" (U.S.A.) згоду на заміну кредитора в зобов`язанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, всі умови якого виконано належним чином, припиняється, якщо виконання прийнято управненою стороною. У разі якщо зобов`язана сторона належним чином виконала одне з двох або кількох зобов`язань, щодо яких вона мала право вибору (альтернативне зобов`язання), господарське зобов`язання припиняється виконанням. Господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони".
Аналіз викладених норм чинного законодавства свідчить про те, що зустрічність вимог передбачає одночасну участь сторін у двох зобов`язаннях, де кредитор за одним зобов`язанням є боржником в іншому. Тобто, сторони одночасно беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, і навпаки. Однорідність вимог визначається їхньою правовою природою та матеріальним змістом (вираженням) і не залежить від підстав, що зумовили виникнення зобов`язань. Це означає, що вимоги вважаються однорідними, якщо зобов`язання сторін стосовно одна до одної мають бути виконані однаково, тоді як підстави виникнення зобов`язань можуть бути різними.
Верховний Суд (постанова від 31.01.2020 у справі №1340/3649/18; постанова від 16.04.2019 у справі № 911/483/18; постанова від 21.11.2018 у справі №755/9929/15-ц) дотримуються послідовної позиції щодо умов, яким мають відповідати вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, зокрема, вони мають:
1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);
2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань із передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог поширюється на їхню правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);
3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.
Отже, враховуючи встановлені обставини контролюючий орган не врахував правову природу взаємодії між позивачем та його контрагентами, водночас в акті перевірки відображена інформація лише щодо неможливості зарахування зустрічних однорідних вимог тільки з Корпорацією "BELL TEXTRON INC", разом з тим, зарахування зустрічних однорідних вимог з Корпорації "BELL TEXTRON INC" не здійснювалось, що свідчить про помилковість висновків контролюючого органу.
Щодо висновків суду першої інстанції про те, що відповідач безпідставно нарахував позивачу пеню в період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), що є додатковою підставою для визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Питання порушення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та питання розповсюдження приписів пп. 69.9 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України щодо зупинення перебігу строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, на граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів були предметом розгляду Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків і зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі №240/25642/22.
В постанові від 23.07.2024 у справі №240/25642/22 Верховний Суд зазначив про необхідність відступлення від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі №420/1538/23, від 28.03.2024 у справі №380/17879/22, від 13.05.2024 у справі №420/11208/23, та сформулював правовий висновок відносно непоширення положень абз. 11 п. 52-1 підрозділу XX "Перехідні положення" ПК України на застосування пені, що передбачена ст. 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19).
Крім того, у наведеній справі Верховний Суд сформулював правовий висновок, що положення пп. 69.9 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, яким зупинено перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не розповсюджуються на строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, що врегульовано законодавством у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду.
Також, Верховний Суд у названій постанові зазначив про помилковість тверджень стосовно того, що пеня, нарахована за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті, є одним із різновидів пені в розумінні приписів пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України.
Отже мораторій на проведення документальних перевірок в період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачений п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, не розповсюджується на проведення перевірок (на право проведення перевірок) з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (дотримання граничних строків розрахунків встановлених Законом України "Про валюту і валютні операції") у період дії карантину.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.02.2025 у справі №400/5882/23.
Відтак у цій частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні з урахуванням викладених вище мотивів судом апеляційної інстанції.
Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 "Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням наведених норм права, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановлено обставини справи та вирішив спір, проте неправильно застосував норми матеріального права, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції в мотивувальній частині.
Керуючись ст.243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року змінити в мотивувальній частині з урахуванням висновків даної постанови.
В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 
Текст постанови складено 17 червня 2025 року.

Головуючий суддя                                                                                          Н.В.Безименна
Судді                                                                                                              Л.В.Бєлова
                                                                                                              А.Ю.Кучма