ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2025 року                                                  Справа № 924/700/24 (604/1229/24) 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М. ,  суддя Миханюк М.В. 

секретар судового засідання Кушнірук Р.В.

за участю представників сторін:
позивача:  представник Хацкевич Р.М. - адвокат  
відповідача (апелянта) - представник Покотило Ю.В. - адвокат 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фермерського господарства "Золотий жайвір" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухваленого 08.04.25р. суддею Кочергіною В.О. у м.Хмельницькому, повний текст складено  15.04.25р. у справі № 924/700/24 (604/1229/24) 
за позовом ОСОБА_1 
до Фермерського господарства "Золотий Жайвір"  
про розірвання Договору оренди землі №2/088 від 21.04.2016 
в межах справи №924/700/24 
про банкрутство Фермерського господарства "Золотий жайвір"
ВСТАНОВИВ:
1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.
1.1. Предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення Господарського суду Хмельницької області від  08.04.2025 у справі №924/700/24 (604/1229/24)
1.2. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 08.04.2025 у справі №924/700/24 (604/1229/24) задоволено позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Золотий жайвір" про розірвання Договору оренди землі №2/088 від 21.04.2016 (в межах справи №924/700/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про банкрутство Фермерського господарства "Золотий жайвір").
1.3.  Розірвано Договір оренди землі №2/088, укладений між Орендодавцем ОСОБА_2 (правонаступник – ОСОБА_1 ) та Орендарем Фермерським господарством "Золотий жайвір", земельна ділянка площею 1,5257га, кадастровий номер 6124685700:01:001:0398, дата реєстрації договору 21 квітня 2016 року.
1.4. Стягнуто з Фермерського господарства "Золотий жайвір" на користь ОСОБА_1 1211,20 витрат по оплаті судового збору, 10000,00 витрат на професійну правничу допомогу. Видано наказ.
2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
2.1. Судом встановлено, що 15.03.2016 між ОСОБА_2 (правонаступником якого є ОСОБА_1 ) та ФГ "Золотий жайвір" (Орендар) був укладений Договір №2/088 оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 6124685700:01:001:0398, площею 1,5257 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Остап?ївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області. Відповідно до наявного в матеріалах справи Витягу з Державного реєстру речових прав зазначений Договір №2/088 був зареєстрований 21.04.2016. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, 10.08.2022 його спадкоємцю, ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Матійчик А.В. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом №457.
2.2. 23.01.2023 ОСОБА_1 (позивач) набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6124685700:01:001:0398 на підставі Договору дарування земельної ділянки.
2.3. Правовідносини, що склались між сторонами є правовідносинами з оренди землі. Отже, оренда землі є окремим випадком найму майна, загальні правила якого визначені приписами цивільного (приватного) права. Відповідно й законодавче регулювання підстав припинення права оренди землі складається з норм цивільного та земельного законодавства. Предметом судового розгляду є вимога ОСОБА_1 до ФГ "Золотий жайвір" про розірвання договору оренди землі. У якості підстави заявлених вимог ОСОБА_1 визначено факти несплати орендної плати Орендодавцем за 2022, 2023 роки.  Правовим обґрунтуванням заявлених вимог є посилання на приписи п.Д) ч.1 ст.141 ЗК України, статтю 651 Цивільного кодексу України.
2.4. Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно з пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
2.5. Для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як "систематичність" та "несплату", зокрема, орендної плати.
2.6. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Порушення договору на предмет істотності суд оцінює винятково за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає зміни чи розірвання договору.
2.7. У разі, якщо має місце сплата орендної плати у меншому розмірі, аніж визначеного умовами договору оренди землі, тобто орендар допустив часткову несплату (недоплату) орендної плати, застосуванню підлягає не спеціальна норма пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України, а загальне правило частини другої статті 651 ЦК України - у разі істотності порушення договору іншою стороною (Правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 20.11.2024 у справі №918/391/23). Якщо суд дійде висновку, що орендар істотно порушив умови договору та внаслідок часткової недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, то договір має бути розірваний на підставі частини другої статті 651 ЦК України.
2.8. Надаючи оцінку доводам позивача щодо несплати орендної плати за 2022, 2023 роки судом враховано що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Проведений Фермерським господарством переказ для виплат орендної плати здійснено з порушенням умов договору щодо строку виплати, адже п.11 договору визначено строк сплати – до 30 грудня кожного року. 
2.9. Стосовно адресата отримання переказу, суд також звернув увагу, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, як стверджував представник позивача в судовому засіданні, про означену обставину було відомо відповідачу, оскільки виплата орендної плати за 2021рік здійснювалась ОСОБА_3 - сину померлого.
2.10. Враховуючи встановлений в Договорі, який на час розгляду справи є діючим, обов`язок індексувати орендну плату відповідно до індексів інфляції, сторони, зокрема орендар, зобов`язані робити індексацію орендної плати внаслідок інфляції, тому відповідач безпідставно посилається на відсутність у нього обов`язку самостійно обраховувати розмір орендної плати з врахуванням індексів інфляції. При цьому п.29 Договору передбачено право Орендодавця вимагати від Орендаря самостійного проведення розрахунку орендної плати при зміні нормативно-грошової оцінки землі, визначення розміру орендної плати з врахуванням встановленого відповідно до чинного законодавства коефіцієнту індексації.
2.11. Матеріали справи не містять доказів сплати орендної плати за 2022рік у визначений договором строк та у визначеному договором розмірі, зокрема з урахуванням коефіцієнту індексації, з огляду на що - при виплаті орендної плати за 2022рік Орендарем порушено умови договору.
2.12. Щодо сплати орендної плати за 2023 рік судом враховано, що долученими до матеріалів справи доказами, а саме договором оренди землі №2/088 (термін дії 7 років), повідомленням  про продовження терміну повернення з оренди земельної ділянки до 6 місяців, яке направлено Орендарем на адресу Орендодавця в порядку п.21 договору, інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо проведеної 09.06.2023р. реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, суд доходить висновку, що у період з 01.01.2023 по 01.06.2023р. відповідач фактично мав право використовувати земельну ділянку, відповідно, за означений період мав заплатити орендну плату. Матеріали справи не містять доказів сплати орендної плати за 5 місяців 2023 року.
2.13. Щодо сплати орендної плати за 2024 рік - означена сплата відбулась з порушенням умов договору щодо розміру орендної плати (в порушення приписів п.10 договору не проведено індексацію орендної плати). Зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, невиконання відповідачем обов`язку по сплаті орендної плати за земельну ділянку з урахуванням індексації за 2022, 5 місяців 2023 року та 2024рік, порушення терміну сплати орендної плати за 2022рік (видано на переказ 03.02.2023р), є істотними порушеннями умов договору, а не проведення індексації орендної плати має системний характер. 
2.14. Зазначені порушення договору, значною мірою, позбавляють Орендодавця того, на що останній розраховував під час укладення договору, з огляду на що, наявні підстави для розірвання договору оренди землі на підставі частини другої статті 651 ЦК України, відповідно, спірний договір оренди землі укладений між сторонами, підлягає розірванню. Позовні вимоги заявлені обґрунтовано, підтверджені належними доказами, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
2.15. Заявлені ОСОБА_1 до відшкодування витрати на правничу допомогу у сумі 10000,00грн є співмірними із складністю цієї справи, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на підставі ст. 129 ГПК України.
3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.
3.1. Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Фермерське господарство "Золотий жайвір", 02.05.2025 через систему "Електронний суд", звернулось до апеляційного суду з апеляційною скаргою (вх1998/25 від 02.05.2025), в якій просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.04.2025 у справі №924/700/24(604/1229/24) скасувати. Прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Золотий жайвір" про розірвання договору оренди. Здійснити новий розподіл судових витрат. 
3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що, підстави для розірвання договору оренди землі, передбачені пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України та частиною 2 статті 651 ЦК України, були відсутніми, а тому їх застосування судом свідчить про неправильне застосування цих норм матеріального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.  Також судом враховані не були всі обставини  спору, що призвело до неповного з`ясування обставин справи.  
3.2.1. Так, підставами позову у даній справі, які були наведені у позовній заяві, ОСОБА_1 вказувала те, що ФГ "Золотий жайвір" не виплатило орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6124685700:01:001:0398 за 2022 рік та за 2023 рік.
3.2.2. Обставини щодо виплати чи невиплати орендної плати на 2024 рік підставами позову не були, а тому дослідження судом цих обставин, як зобов`язання сторін для надання пояснень та доказів щодо цих обставин, свідчать про вихід суду за межі заявлених позовних вимог та підстав позову. 
3.2.3. Також відповідачем у його заявах по суті зверталась увага на те, що позивачем не долучено до позовної заяви договір дарування від 23 січня 2023 року, на який вона посилається як на підставу виникнення у неї права власності на земельну ділянку за кадастровим номером 6124685700:01:001:0398. 
3.2.4. Крім того, постановою Тернопільського апеляційного суду від 22.052024 у справі №604/694/23, в якій сторонами були ФГ "Золотий жайвір" та ОСОБА_1 , було встановлено відсутність доказів того, що ОСОБА_1 та попередній власник земельної ділянки ОСОБА_3 повідомляли користувача землі про зміну її власника, чим не дотримано вимог ч. 3 ст. 148-1 Земельного кодексу України, оскільки вони, як особи, які набули право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язані були повідомити про це її користувачів, із зазначенням відповідних відомостей, зокрема місця проживання нового власника, його поштової адреси та ін. 
3.3. Незважаючи на такі прямі вимоги положень ЗК України, а також наведені вище обставини, ні теперішній власник – ОСОБА_1 , ні попередній власник – ОСОБА_3 , письмового повідомлення, про яке вказано у ч. 3 ст. 148-1 ЗК України, позивачу не направляли, і своїх платіжних реквізитів не повідомили, що унеможливило виплату орендної плати актуальному власнику.  Вказана обставина змусила відповідача здійснювати виплату орендної плати за 2022 рік шляхом здійснення грошового переказу на ім`я ОСОБА_2 .. 
3.4. Вказані обставини підтверджуються Додатком 4ДФ до Податкового розрахунку сум доходу, поданого контролюючому органу 31.01.2023, також платіжними інструкціями №444 від 29.12.2022 та №451 від 29.12.2022; списком згрупованих поштових перекатів електронних поданих в 26002 (ф.103-1), та витягом із виписки по особовому рахунку ФГ «Золотий жайвір» в АТ «Укргазбанк» за 13.02.2023 року. 
3.5. Верховний Суд у своїх постановах від 01.02.2022 у справі № 910/5179/20 та від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) звертав увагу на те, що пунктом 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України передбачено добросовісність як стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. А також розтлумачено застосування доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), що ґрунтується ще на римській максимі non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі цієї доктрини лежить принцип добросовісності користування цивільними правами. 
3.6. Термін "зловживання правом" свідчить про те, що ця категорія стосується саме здійснення суб`єктивних цивільних прав, а не виконання обов`язків. Обов`язковою умовою кваліфікації дій особи як зловживання правом є встановлення факту вчинення дій, спрямованих на здійснення належного відповідній особі суб`єктивного цивільного права. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.  Тому саме встановлення факту недобросовісності дій орендодавця є пріоритетним під час розгляду спорів цієї категорії (стосовно поновлення договорів оренди землі). 
3.7. Скаржник зазначає, що апеляційним судом у постанові від 22.05.2024 у справі №604/694/23, встановлено, що  поведінка ОСОБА_1 , як власниці землі, суперечить закріпленому в законодавстві принципу добросовісності, оскільки бездіяльність ОСОБА_1 щодо неповідомлення орендаря про зміну власника земельної ділянки перешкоджала останньому належним чином виконати свій обов`язок стосовно повідомлення орендодавця про намір поновити строк дії договору оренди, як це передбачено договором та законом, і так само виконувати зобов`язання по сплаті за користування землею. Жодних відомостей, які б свідчили про недобросовісну поведінку орендаря не існувало. Таким чином, вищезгадану бездіяльність ОСОБА_1 щодо неповідомлення орендаря про зміну власника земельної ділянки, апеляційний суд розцінив як умисне і безпідставне ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря, з урахуванням того, що останній є більш уразливою стороною в цих правовідносинах.  Крім того, як вбачається із встановлених апеляційним судом і повідомлених самою позивачкою обставин, спадкоємцем ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, є ОСОБА_3 .  Позивач ОСОБА_1 стала власником земельної ділянки 23.01.2023  на підставі договору дарування. 
3.8. Враховуючи наведені обставини, питання виплати чи невиплати орендної плати за 2022 рік не порушує і не може порушувати права та інтереси ОСОБА_1 , оскільки вона в цей час не була власником земельної ділянки за кадастровим номером 6124685700:01:001:0398.  Однак, як вбачається із оскаржуваного рішення, судом наведені обставини, у тому числі – встановлені судовим рішенням, враховані не були, що призвело до неповного з`ясування обставин справи. 
3.9. Також апелянт зазначає про судові рішення у справах, що підтверджують,  те, що ФГ "Золотий жайвір" не могло користуватись цією земельною ділянкою, при цьому ухвалою від 30.05.2024  у справі №604/770/24 про забезпечення позову, ФГ "Золотий жайвір" до цього часу позбавлено можливості зареєструвати належне йому право оренди щодо цієї земельної ділянки, визнане за ним постановою Тернопільського апеляційного суду від 22.05.2024 у справі №604/694/23, що у свою чергу не дозволяє відповідачу використовувати цю земельну ділянку у своїй господарській діяльності за цільовим призначенням. 
3.10. Господарським судом Хмельницької області в рішенні від 18.03.2025 у справі №924/700/24(604/822/24) встановлено, що 26.04.2024 ОСОБА_1 засіяла земельну ділянку кадастровий номер 6124685700:01:001:0398 площею 1,5257 га, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
3.11. Щодо посилань суду на абз. 3 статті 21 Закону України "Про оренду землі", то вважаємо, що суд дійшов помилкових висновків про те, що при нарахуванні орендної плати мали застосовуватись індекси інфляції. Це пояснюється тим, що таке нарахування мало би здійснюватись, виключно у випадку, коли умовами договору оренди не передбачено інше. В даному випадку, судом встановлено, що пунктами 9, 10 Договору встановлено, що орендна плата вноситься Орендарем виключно в розмірі не менше 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 2300,00 грн в рік, або в натуральній формі (1 тонна зерна, 150 кг цукру, 10 кг). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнта індексації. Умовами договору оренди землі передбачено як інший порядок обчислення орендної плати, ніж застосування індексу інфляції, а саме – застосування коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, так і визначено, що таке обчислення є обов`язком Орендодавця та правом Орендаря. 
3.12. При цьому ні у заявах по суті, ні в письмових чи усних поясненнях сторона позивача не спромоглась навести обчислення розміру орендної плати, який підлягав нарахуванню, як і доказів виконання нею такого обов`язку. Разом з тим, як вбачається із оскаржуваного рішення, суд дійшов помилкових висновків щодо необхідності застосування індексу інфляції, оскільки договором оренди прямо передбачено інший порядок обчислення орендної плати (застосування коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель), а також щодо обов`язку Орендаря здійснювати таке обчислення, оскільки умовами договору (п. 29) такий обов`язок покладено на Орендодавця, тобто позивача. 
3.13. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, то вважає, що в цій частині рішення суду прийнято за істотного порушення норм процесуального права.  Висновки про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. суперечать нормам процесуального права. 
3.13.1. Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 1, 3 статті 123 ГПК України). Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України та Кодексом адміністративного судочинства України передбачено однакові процесуальні гарантії для сторони щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, тому наведена постанова застосовна до спірних правовідносин. Чинне господарське процесуальне законодавство визначає критерії, які застосовуються при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. 
3.13.2. Згідно клопотання про стягнення понесених судових витрат представником позивача є адвокат Хацкевич Р.М., який згідно ордеру на право представництва позивача здійснював свою адвокатську діяльність індивідуально. На підтвердження понесених судових витрат у суді першої інстанції представником позивача долучено копії договору про надання юридичних послуг від 26.10.2023 №26/10/05, укладеного між ТОВ «Правник експерт» та ОСОБА_1 , акт приймання-передачі наданих послуг від 14.03.2025  та квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки від 13.03.2025 року, з яких вбачається, що юридичні послуги були надані ТОВ «Правник експерт», за які позивач сплатила відповідну суми грошових коштів. Тоді як, згідно рішення №98 від 15.10.2020  Ради адвокатів України “Про затвердження роз`яснення щодо підстав для здійснення адвокатської діяльності” адвокат може бути представником цих та інших осіб у суді, виключно уклавши договір з клієнтом як адвокат відповідно до вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". 
3.13.3. Однак, доказів на підтвердження сплати саме адвокату Хацкевичу Р.А. гонорару за надання правничої допомоги у даній справі, як і договору про надання правової допомоги, який укладений клієнтом з даним адвокатом, представником позивача не надано, що згідно висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022  у справі №496/3134/19, позбавляє суд правових підстав для віднесення цих витрат до витрат на професійну правничу допомогу, а також – подальшого їх стягнення з відповідача на користь позивача. 
3.13.4. Також серед іншого, скаржник зазнає, що акт приймання-передачі наданих послуг від 14.03.2025, як і договір про надання юридичних послуг від 26.10.2023 №26/10/05, укладеного між ТОВ «Правник експерт» та ОСОБА_1 , не містять відомостей про те, в якій саме справі відповідні юридичні послуги були надані, а також взагалі відсутні відомості про час, затрачений адвокатом (а не іншою особою) на виконані роботи, що не дає можливості визначити їх дійсність та розумність розміру. У зв`язку із цим вважає, що заявлений розмір судових витрат (за умови наявності правових підстав для їх стягнення) є неспівмірним із обсягом наданих послуг.
4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.
4.1. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Золотий жайвір" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.04.2025 у справі №924/700/24 (604/1229/24). 
4.1.1. Розгляд апеляційної скарги призначено на 25.06.2025 об 16:00 год.  
4.2. 25.06.2025 за результатами судового засідання, метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду апеляційної скарги,  судом відкладено її розгляд на 21.07.2025 10:00 год, та задоволено заяву представника позивача про його участь у наступному судовому засіданні у даній справі в режимі відеоконференції. Також враховано подану раніше заяву представника апелянта  про його участь  у наступному судовому засіданні у даній справі в режимі відеоконференції.
4.3. Позивач - ОСОБА_1 у відзиві просить апеляційну скаргу  ФГ "Золотий жайвір"  залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду від 08.04.2025 у справі №924/700/24 (604/1229/24)  - без змін.
4.3.1. Також у відзиві позивачем заявлено до стягнення з ФГ «Золотий жайвір» на користь ОСОБА_1 судові витрати на надання правової допомоги у розмірі 10 000,00 грн.  (попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат).
4.4. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.
4.5. До участі у судовому засіданні  21.07.2025 з розгляду апеляційної скарги у даній справі в режимі відеоконференції, згідно ухвали суду долучилися представник позивача  та відповідача (апелянта).
4.6. В судовому засіданні 21.07.2025 уповноважені представники сторін надали пояснення в обґрунтування своїх доводів  та заперечень по суті розгляду апеляційної скарги у даній справі. 
5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).
6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.
6.1. Під час розгляду апеляційної скарги  Фермерського господарства "Золотий жайвір" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.04.2025 у справі №924/700/24 (604/1229/24) Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:
6.1.1. Норми матеріального права:
Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);
Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);
Кодекс України з процедур банкрутства (далі по тексту постанови також - КУзПБ);
Земельний кодекс України;
Податковий кодекс України (далі по тексту постанови також – ПК України);
Закон України "Про оренду землі";
Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";
Закон України "Про судовий збір";
6.1.2. Норми процесуального права:
Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);
6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).
7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.
7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача в судовому засіданні, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.
7.2. З матеріалів справи слідує, що 15.03.2016 між ОСОБА_2 (Орендодавець) та Фермерським господарством "Золотий жайвір" (Орендар) укладено Договір оренди землі №2/088, площа земельної ділянки 1,5257га, кадастровий номер 6124685700:01:001:0398 строком на 7 років, дата реєстрації договору 21 квітня 2016 року, згідно пункту 1 якого Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Остап?ївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області. копія Договору міститься в матеріалах справи.
7.3. Пунктами 2, 4 Договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка, площею 1,5257га, з кадастровим номером 6124685700:01:001:0398, згідно державного акта ТР №055261, грошова оцінка якої становить 76663,25грн.
7.4. Відповідно до пункту 7 Договору строк дії Договору становить 7 років, по закінченню строку, на який було укладено Договір, Орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору на новий строк. Строк дії Договору №2/088 закінчився 21 квітня 2023 року.
7.5. Пунктами 9, 10 Договору визначено, що  орендна плата вноситься Орендарем виключно в розмірі не менше 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 2300,00грн в рік, або в натуральній формі ( 1 тонна зерна, 150 кг цукру, 10 кг).
7.5.1. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнта індексації.
7.6. Сторони дійшли згоди, що орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується до 30 грудня кожного року (пункт 11 Договору). 
7.7. За пунктом 12 Договору, передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.
7.8. Разом з тим,  згідно пункту 20 Договору об`єкт за Договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди.
7.9. У пункті 21 Договору оренди землі сторони домовилися про те, що після закінчення строку дії Договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, яку він одержав її в оренду. Термін повернення земельної ділянки може бути продовжений до 6 місяців у випадку необхідності, а саме потреби зібрання орендарем урожаю сільськогосподарських культур, які були засіяні на орендованій земельній ділянці до закінчення дії договору.
7.10. Пунктом  28 Договору  передбачено, що Орендодавець має право вимагати від Орендаря:
- використання земельної ділянки за її цільовим призначенням;
- своєчасного внесення та отримання орендної плати, самостійного проведення розрахунків орендної плати при зміні нормативної грошової оцінки землі, визначення розміру орендної плати з урахуванням визначеного чинним законодавством коефіцієнта індексації;
- повернення земельної ділянки у стані не гіршому порівняно з первинним станом земельної ділянки.
7.11. За пунктом 29 Договору Орендодавець зобов`язаний самостійно проводити розрахунок орендної плати при зміні нормативної грошової оцінки землі, визначати розмір орендної плати з урахуванням встановленого відповідно до норм чинного законодавства коефіцієнта індексації.
7.12. Аналогічна умова Договору зазначена у правах Орендаря (п. 30 Договору).
7.13. Разом з тим, відповідно до пункту 31 Договору Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату за користування земельної ділянки.
7.14. Пунктом 33 Договору визначено, що у разі прострочення Орендодавцем чи Орендарем установлених договором строків передачі об`єкта оренди, у цей період відповідний ризик несе сторона, яка допустила прострочення його передачі.
7.15. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, у випадку не досягнення такої згоди щодо змін умов договору, спір вирішується в судовому порядку. Дія Договору припиняється у разі: закінчення строку, на який було укладено (7 років); придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-Орендаря або визнання банкрутом, а також Договір оренди землі припиняться також в інших випадках, передбачених законом (пункти 35,36, 37).
7.16. Відповідно до п. 38 Договору на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 Закону України "Про оренду землі" та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
7.17. Водночас, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку - не допускається (пункт  39 Договору).
7.18. Крім того, пунктом 40 Договору визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - Орендаря не є підставою для припинення цього договору. Водночас, новий власник землі або юридична особа-правонаступник Орендаря вправі переукласти договір оренди в межах визначеного строку оренди земельної ділянки.
7.18.1. Сторони дійшли взаємної згоди, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та цього Договору.
7.19. Згідно пункту 43 Договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків. Договір укладено у трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу та знаходять по одному примірнику у Орендодавця, орендаря та особи, яка провела державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.
7.20. Договір містить відмітку про скріплення підписом сторін та відтиском печатки відповідача ФГ "Золотий жайвір".
7.21. Відповідно до Витягу №335683493 від 14.06.2023 з Державного реєстру речових прав щодо земельної ділянки кадастровий номер  6124685700:01:001:0398 площею 1,5257га: 
- 21.04.2016 проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, підстава: договір оренди землі серія та номер: 2/088, виданий 15.03.2016; видавник: ФГ "Золотий жайвір"/Дупнак Анатолій Михайлович; свідоцтво про спадщину, серія  та номер: 457, виданий 10.08.2022, видавник: Приватний нотаріус Тернопільського районного округу Матійчик А.В. Орендодавець: ОСОБА_1 , Орендар: Фермерське господарство "Золотий жайвір". Строк дії договору: 7 років;
- 09.06.2023 проведено державну реєстрацію припинення речового права; підстава: інший тип договору; лист-повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 20.03.2023, видавник: ОСОБА_1 ; відомості з ДЗК, серія та номер: 64376854, виданий 09.06.2023, видавник: Державний земельний кадастр. Внесено відомості до реєстру: 14.06.2023 ОСОБА_4 , Збаразька міська рада Тернопільської області, індексний номер рішення: 68019183.
7.22. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 22.05.2024 у справі №604/694/23 апеляційну скаргу Фермерського господарства "Золотий жайвір" на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21.02.2024 задоволено частково, рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21.02.2024 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов Фермерського господарства "Золотий жайвір" до ОСОБА_1 та до Фермерського господарства "Агро Остап`є" про визнання укладеним договору оренди на новий строк та визнання відсутнім права оренди задоволено частково. 
7.22.1. Визнано відсутнім та припиненим право оренди Фермерського господарства "Агро Остап`є" щодо земельної ділянки площею 1,5257га, кадастровий номер 6124685700:01:001:0398 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту на території Скалатської об`єднаної територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області. 
7.22.2. Визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк - 7 років, договір оренди землі № 2/088 від 15.03.2016 щодо земельної ділянки площею 1,5257га, кадастровий номер 6124685700:01:001:0398 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту на території Скалатської об`єднаної територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області власником якої є ОСОБА_1 , шляхом визнання укладеною додаткової угоди від 21.04.2023.
7.22.3. У постанові Тернопільського апеляційного суду від 22.05.2024 у справі №604/694/23 судом також встановлено, що 10.08.2022 приватним нотаріусом Матійчик А.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцю майна померлого  - ОСОБА_3 , на підставі якого останній успадкував зазначену земельну ділянку площею 1,5257га кадастровий номер 6124685700:01:001:0398 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а в подальшому 23.01.2023, на підставі договору дарування, відчужив її ОСОБА_1 .
7.22.4. Також апеляційним судом у постанові  від 22.05.2024 у справі №604/694/23 встановлено, що:
"23 березня 2023 року Фермерським господарством "Золотий Жайвір" на адресу ОСОБА_2 надіслано за вих..№23/03/22-4 від 22 березня 2023 року повідомлення про продовження терміну повернення з оренди земельної ділянки. У своєму повідомленні ФГ "Золотий жайвір" посилаються на те, що п.21 договору оренди землі термін повернення земельної ділянки може бути продовжений до 6 місяців у випадку необхідності потреби зібрання Орендарем урожаю сільськогосподарських культур, які були засіяні на орендованій земельній ділянці до закінчення дії договору. Повідомляли, що Орендарем до закінчення дії договору оренди землі було засіяно орендовану земельну ділянку сільськогосподарськими культурами, у зв`язку з чим виникла потреба у їх зібранні, а тому у випадку неприйняття пропозиції про укладення договору оренди на новий строк, повернення земельної ділянки буде здійснене у відповідності до вимог ст. 34 ЗУ "Про оренду землі". Крім того з метою уникнення можливих конфліктних ситуацій та трудових спорів про стягнення спричинених збитків розміру вартості урожаю, який має бути зібраний.
Згідно листа повідомлення вих. № 23/04/25-1 від 25 квітня 2023 року на ім`я ОСОБА_1 ФГ "Золотий жайвір" надіслано лист повідомлення про намір укладення договору оренди землі на новий строк.
25 квітня 2023 року ОСОБА_5 на адресу ОСОБА_1 надіслано за вих.№23/04/25-1/1 повідомлення про продовження терміну оренди земельної ділянки. У своєму повідомленні ФГ Золотий жайвір посилається на те, що п. 21 договору оренди землі термін повернення земельної ділянки може бути продовжений до 6 місяців у випадку необхідності потреби зібрання Орендарем урожаю сільськогосподарських культур, які були засіяні на орендованій земельній ділянці до закінчення дії договору. Повідомлено, що Орендарем до закінчення дії договору оренди землі було засіяно орендовану земельну ділянку сільськогосподарськими культурами, у зв`язку з чим виникла потреба у їх зібранні, а тому у випадку неприйняття пропозиції про укладення договору оренди на новий строк, повернення земельної ділянки буде здійснене у відповідності до вимог ст. 34 ЗУ "Про оренду землі". Крім того з метою уникнення можливих конфліктних ситуацій та трудових спорів про стягнення спричинених збитків розміру вартості урожаю, який має бути зібраний. …
31 травня 2023року ОСОБА_1 , як власник земельної ділянки  надіслала на адресу ФГ "Золотий Жайвір" лист повідомлення від 20 березня 2023 року, згідно якого вказала, що не бажає поновлювати дію Договору із ФГ "Золотий Жайвір" і має використовувати для власних потреб на власний розсуд".
7.23. Частиною 4 статті 75 ГПК України визначено, що  обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
7.24. В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про право на спадщину за законом  №457, ОСОБА_3 є спадкоємцем ОСОБА_2 , до складу Спадщини належить земельна ділянка з кадастровим номером 6124685700:01:001:0398, площею 1,5257га, яка розташована на території Остап`ївської сільської ради, Підволочиського району, Тернопільської області. Експлікація земельних угідь: 1,5257га - рілля. Свідоцтво про право на спадщину скріплене підписом та відтиском печатки приватного нотаріуса ОСОБА_6 . 
7.25. Листом-повідомленням від 20.03.2023 адресованим керівнику ФГ "Золотий жайвір" ОСОБА_7 , ОСОБА_1 повідомила відповідача, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, 10.08.2022 його спадкоємцю, ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Матійчик А.В. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом №457, 23.01.2023 ОСОБА_1 відповідно до Договору дарування набула право власності на спірну ділянку.
7.25.1. Крім цього, у листі ОСОБА_1 повідомила ФГ "Золотий жайвір", що вона не бажає поновлювати дію Договору із ФГ "Золотий жайвір" і має намір використовувати земельну ділянку для власних потреб на свій розсуд, у зв`язку з чим, просить утриматися від вчинення дій, які б могли перешкоджати їй відразу після закінчення строку дії Договору використовувати належну позивачеві, як власнику, земельну ділянку. 
7.26. Датою направлення зазначеного листа-повідомлення від 20.03.2023 є 31.05.2023, що підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальним чеком від 31.05.2023 та роздруківкою, долученої позивачем до матеріалів справи, сервісу відстежень відправлень Укрпошти статус листа-повідомлення - вручено особисто 06.06.2023.
7.27. Листом вих.№23/03/22-4 від 22.03.2023 керівник ФГ "Золотий жайвір" повідомив ОСОБА_2 , що Орендарем до закінчення дії Договору оренди землі було засіяно орендовану земельну ділянку сільськогосподарськими культурами, у зв`язку із чим виникла потреба у зібранні Орендарем урожаю, в тому у випадку неприйняття пропозиції щодо укладення договору оренди на новий строк, яка була направлена разом з проектом нового договору, повернення земельної ділянки за кадастровим номером 6124685700:01:001:0398 буде здійснене у відповідності до вимог ст. 34 Закону України "Про оренду землі" та умов діючого договору оренди землі - протягом шести місяців після припинення дії договору оренди. Крім цього, відповідач зазначає у листі-повідомлення про те, що відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 95 Земельного кодексу України, ст. 25 ЗУ "Про оренду землі", ст. 775 ЦКУ ФГ "Золотий жайвір" є власником посівів та врожаю, що зростають на земельній ділянці з кадастровим номером 6124685700:01:001:0398.
7.27.1. Надсилання вказаного листа підтверджується наявними в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист від 23.03.2023, фіскальним чеком від 23.03.2023, а також долученою відповідачем роздруківкою сервісу відстежень відправлень Укрпошти статус листа-повідомлення - вручено особисто 31.03.2023.
7.28. 25.04.2023 керівником ФГ "Золотий жайвір" направлено лист-повідомлення (вих.№23/04/25-1/1) на ім`я ОСОБА_1 з зазначенням про те, що господарству стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6124685700:01:001:0398 до ОСОБА_1 та звертається в порядку п.21 Договору, з проханням продовження терміну повернення земельної ділянки на шість місяців, у зв`язку із тим, що Орендарем до закінчення строку Договору було засіяно дану земельну ділянку сільськогосподарськими культурами.
7.28.1. Доказом направлення зазначеного листа позивачу є опис вкладення у цінний лист від 25.04.2023, фіскальний чек від 25.04.2023 та роздруківка сервісу відстежень відправлень Укрпошти статус листа-повідомлення - вручено особисто 22.05.2023.
7.29. В матеріалах справи наявні також:
- платіжна інструкція Фермерського господарства "Золотий жайвір" №51 від 30.01.2023 на ім`я Укрпошта, список згрупованих поштових переказів в т.ч. на ім`я ОСОБА_2 у сумі 1857,00грн. від 02.02.2023 та фіскальний чек від 03.02.2023.
- платіжна інструкція №575 від 27.12.2024 на суму 46672грн, звіт  про перекази за реєстром юридичної особи від 30.12.2024р. в т.ч. на ім`я ОСОБА_1 у сумі 1771грн. 
7.30. В подальшому, враховуючи наведені обставини, у вересні 2024 року ОСОБА_1  звернулася до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовною заявою до Фермерського господарства "Золотий жайвір" про розірвання Договору оренди землі №2/088, зареєстрованого 21.04.2016.
7.31. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24.12.2024 матеріали цивільної справи №604/1229/24 за позовом ОСОБА_1 смт Підволочиськ Тернопільського району Тернопільської області до Фермерського господарства "Золотий жайвір" м. Волочиськ Хмельницької області про розірвання Договору оренди землі №2/088 від 21.04.2016 передано на розгляд до Господарського суду Хмельницької області, в провадженні якого перебуває справа №924/700/24.
7.32. Так, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 06.09.2024 відкрито провадження у справі №924/700/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" с. Крупець Славутського району Хмельницької області до Фермерського господарства "Золотий Жайвір" м. Волочиськ Хмельницької області про банкрутство юридичної особи.
7.33 Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 23.01.2025 справу №924/700/24(604/1229/24) за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Золотий жайвір"  про розірвання Договору оренди землі №2/088 від 21.04.2016 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
7.34. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що 15.03.2016 між ОСОБА_2 та ФГ "Золотий жайвір" було укладено Договір оренди земельної ділянки №2/088 з кадастровим номером 6124685700:01:001:0398 площею 1,5257га. Відповідачем ФГ "Золотий жайвір" порушено умови договору щодо сплати плати за користування земельною ділянкою. Систематична несплата орендної плати є підставою для розірвання договору оренди землі. Також повідомив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, 10.08.2022 його спадкоємцю, ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Матійчик А.В. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом №457, а 23.01.2023 ОСОБА_1 (позивач) набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6124685700:01:001:0398 на підставі Договору дарування земельної ділянки. Зазначає, що 09.06.2023 до Державного реєстру речових прав внесено запис про припинення речового права (права оренди) ФГ "Золотий жайвір" на земельну ділянку з кадастровим номером 6124685700:01:001:0398. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 22.05.2024 у справі №604/694/23 апеляційну скаргу ФГ "Золотий жайвір" задоволено частково, визнано поновленим Договір оренди землі щодо земельної ділянки площею 1,5257га, кадастровий номер 6124685700:01:001:0398.
7.34.1. Позивач посилаючись на п.д) ч.1 ст.141 ЗК України, статтю 651 Цивільного кодексу України, наголошуючи, що відповідачем порушено умови договору щодо своєчасної та повної сплати орендної плати просить суд розірвати договір оренди №2/088 земельної ділянки з кадастровим номером 6124685700:01:001:0398 площею 1,5257га, укладений 15.03.2016. 
7.35. Відповідач у відзиві на позов від 27.09.2024 проти позову заперечує та зазначає про те, що ОСОБА_1 , яка стала власником спірної ділянки на підставі Договору дарування від 23.01.2023, а також попередній власник, який успадкував право власності на спірну земельну ділянку на підставі виданого приватним нотаріусом свідоцтва на спадщину за законом №457 від 10.08.2022, не повідомили відповідача ФГ "Золотий жайвір" як користувача земельної ділянки про зміну її власника, тобто не дотримались вимог ст. 148-1 Земельного кодексу України, оскільки вони як особи, які набули права власності на земельну ділянку, зобов`язані були повідомити протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї про це її користувачів, із значенням відповідних відомостей, зокрема місця проживання нового власника, його поштової адреси та іншого. Зазначає про те, що 23.03.2023 Фермерським господарством "Золотий жайвір" на адресу ОСОБА_2 надіслано лист-повідомлення (вих.№23/03/22-4 від 22.03.2023) про продовження строку оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що п. 21 Договору оренди землі термін повернення земельної ділянки може бути продовжений до 6 місяців у випадку необхідності, а саме потреби зібрання орендарем урожаю сільськогосподарських культур, які були засіяні на орендованій земельній ділянці до закінчення дії договору. У зазначеному листі відповідач зазначає, що орендарем до закінчення дії договору було засіяно орендовану земельну ділянку сільськогосподарськими культурами, у зв`язку з чим виникла потреба у їх зібранні, а тому у випадку неприйняття пропозиції про укладення договору оренди на новий строк, повернення земельної ділянки буде здійснене у відповідності до вимог ст. 34 ЗУ "Про оренду землі". Окрім цього, 25.04.2023 відповідачем ФГ "Золотий жайвір" було надіслано на адресу ОСОБА_1 ще одного листа (вих.№23/04/25-1/1) з аналогічним змістом. У відповідь на лист, 31.05.2023 ОСОБА_1 як новою власницею спірної земельної ділянки було надіслано листа  на адресу ФГ "Золотий жайвір", у якому позивач зазначає, що не має наміру поновлювати дію Договору із відповідачем, оскільки зазначену земельну ділянку буде використовувати для власних потреб та на власний розсуд. Відповідач наголошує, що позивач ОСОБА_1 стала власником спірної ділянки лише 23.01.2023 на підставі Договору дарування, тому питання виплати чи невиплати орендної плати за 2022 рік не порушує і не може порушувати права та інтереси ОСОБА_1 , оскільки вона не була на той період часу власником земельної ділянки з кадастровим номером 6124685700:01:001:0398. У свою чергу, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що право оренди земельною ділянкою з кадастровим номером 6124685700:01:001:0398 у 2023 році належало ФГ "Агро Остап`є", яке володіло таким правом до 22.05.2024, допоки це право оренди у ФГ "Агро Остап`є" не було визнано відсутнім та припиненим згідно постанови Тернопільського апеляційного суду від 22.05.2024 у справі №604/694/23.
7.36. Позивач у відповіді на відзив від 03.10.2024 зазначає про те, що відповідач не надав належних доказів надсилання та виплати орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6124685700:01:001:0398 за 2023 рік, у зв`язку з чим порушив п. 11 Договору, оскільки умовами Договору визначено, що орендна плата сплачується в строк - до 30 грудня кожного року.
7.37. Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив від 08.10.2024 наголошує на тому, що у постанові Тернопільського апеляційного суду від 22.05.2024 у справі №604/694/23 суд звертав увагу на відсутність доказів того, що ОСОБА_1 та попередній власник земельної ділянки ОСОБА_3 повідомляли орендаря про зміни її власника. Тобто, в зазначених діях ОСОБА_1 вбачається бездіяльність та умисне ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.
7.38. В поясненнях, на виконання ухвали суд від 11.02.2025, відповідач повідомив, що надати точні відомості про повідомлення Орендарем Орендодавця про час та місце сплати орендної плати за договором оренди землі №2/088 від 15.03.2016 року не має можливості, оскільки облік таких повідомлень відповідачем не здійснювався. Щодо часу сплати та одержувача орендної плати за 2021 рік, то звертає увагу, що позивачем не оспорюються обставини виплати орендної плати за 2021 рік і такі обставини не є підставою позову. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером 6124685700:01:001:0398 становила: за 2021 рік – 73158,70 грн.; за 2022 рік – 73158,70грн., за 2023 рік – 73158,70грн. До пояснень додано Витяг №НВ-9912821512023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6124685700:01:001:0398 становить 73158,70грн. Дата формування Витягу 22.02.2023.
7.39. В поясненнях представник позивача, на виконання ухвали суд від 11.02.2025, повідомляє, що про час та місце сплати орендної плати, яка видавалась в натуральній формі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 дізнавались від жителів с. Остап`є. За 2020 рік ОСОБА_2 орендну плату отримав частково готівкою (за зерно пшениці), решту в натуральній формі: цукор, гречку та горох було доставлено представником Фермерського господарства "Золотий жайвір" додому батькам ОСОБА_2 в с. Остап`є.  В кінці серпня 2021 року ОСОБА_3 орендну плату за 2021 рік отримав частково готівкою (за зерно пшениці), решту в натуральній формі: цукор, гречку та горох було привезено представником Фермерського господарства "Золотий жайвір" додому батькам ОСОБА_2 в с. Остап`є.
7.40. У клопотанні від 01.04.2025  представник відповідача просив суд, поновити строк для подання доказів, прийняти та долучити до матеріалів справи докази сплати Фермерським господарством "Золотий жайвір" орендної плати ОСОБА_1 за 2024 рік, а також копії ухвал Підволочиського районного суду Тернопільської області від 30.05.2024 у справі №604/770/24 про вжиття заходів забезпечення позову та від 12.12.2024 року у справі №604/822/24 про скасування заходів забезпечення позову. До клопотання додано зазначені в ньому докази.
7.41. У клопотанні від 02.04.2025 представник позивача просить суд поновити пропущений процесуальний строк для подання доказів, долучити до матеріалів справи копію договору оренди землі (кадастровий номер 6124685700:01:001:0398), укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством "Агро Остап`є", долучити до матеріалів справи копію витягу про реєстрацію права оренди земельної ділянки (кадастровий номер 6124685700:01:001:0398) від 09.06.2023. До клопотання додано зазначені в ньому докази.
7.42. 03.04.2025 судом в судовому засіданні поновлено позивачу та відповідачу строк для подання доказів та долучено адресовані до суду докази до матеріалів справи.
7.43. Розгляд даного спору неодноразово відкладався судом першої інстанції.
7.44. За результатами розгляду даного спору 08.04.2025 Господарським судом Хмельницької області ухвалено оскаржуване рішення (пункт 1.1.- 1.4. цієї постанови) із підстав, наведених у пунктах 2.1.-2.15 даної постанови.
8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.
8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції від  08.04.2025 - без змін, виходячи з наступного.
8.2. Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
8.3. Згідно частини 1 статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема судовий захист цивільного права та інтересу.
8.4. Статтею статті 15 ЦК України передбачено, що  кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (стаття 16 ЦК України).
8.4.1. При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.
8.5. Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
8.6. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
8.7. Згідно частини 6 статті 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
8.8. Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
8.9. Згідно статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
8.10. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.
8.11. Відповідно до частини першої статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
8.12. Нормами Господарського процесуального кодексу України встановлений обов`язок для особи, яка звернулась до суду доказування і подання доказів та визначені критерії належності та допустимості доказів..
8.13. В даному випадку, предметом позову у справі є розірвання Договору оренди землі №2/088, зареєстрованого 21.04.2016.
8.14. Згідно  статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
8.15. Згідно статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
8.16. За змістом частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
8.17. Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
8.18. Згідно частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
8.19. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
8.20. Згідно частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
8.21. Так, спірні правовідносини є за своїм змістом є договірними та стосуються розірвання Договору оренди  землі №2/088 від 21.04.2016. 
8.22. Господарськими судами встановлено, що 15.03.2016 між ОСОБА_2 (правонаступником якого є ОСОБА_1 ) та ФГ "Золотий жайвір" (Орендар) був укладений Договір №2/088 оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 6124685700:01:001:0398, площею 1,5257 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Остап?ївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області. Відповідно до наявного в матеріалах справи Витягу з Державного реєстру речових прав зазначений Договір №2/088 був зареєстрований 21.04.2016.
8.22.1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, 10.08.2022 його спадкоємцю, ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Матійчик А.В. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом №457.
8.22.3. 23.01.2023 ОСОБА_1 (позивач) набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6124685700:01:001:0398 на підставі Договору дарування земельної ділянки.
8.23. Так, одним із видів використання природних ресурсів є використання земель, зокрема й на підставі права оренди землі. 
8.24. За правилами частини 1 статті 9 ЦК України правила цього Кодексу застосовуються до регулювання земельних відносин лише у випадках, коли такі відносини не врегульовані "іншими актами законодавства", до яких відносяться Земельний кодекс  України, Закон України "Про оренду землі" та інші законодавчі акти з питань регулювання земельних відносин.
8.25. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина 2 статті 792 ЦК України).
8.26. Правилами частини 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
8.27. Отже, оренда землі є окремим випадком найму майна, загальні правила якого визначені приписами цивільного (приватного) права. Відповідно й законодавче регулювання підстав припинення права оренди землі складається з норм цивільного та земельного законодавства.
8.28. Так, предметом судового розгляду є вимога ОСОБА_1 до ФГ "Золотий жайвір" про розірвання договору оренди землі - підставою заявлених позовних вимог ОСОБА_1 визначено факти несплати орендної плати Орендодавцем за 2022, 2023 роки. 
8.29. Правовим обґрунтуванням заявлених вимог є посилання на приписи п.Д) ч.1 ст.141 ЗК України, статтю 651  ЦК України.
8.30. За загальним правилом частини 1 статті 651 ЦК України, яке застосовується до будь-яких цивільних (приватноправових) правовідносин з приводу зміни або розірвання цивільних (приватноправових) договорів, така зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
8.31. Винятком з цього правила (про те, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін) є приписи частини другої статті 651 ЦК України, що надають суду повноваження зі зміни або розірвання договору (без наявності згоди сторін), проте у випадках, визначених законом. Тож загальне правило про розірвання та зміну договору без згоди сторін на підставі рішення суду передбачене у частині другій статті 651 ЦК України, що визначає універсальні засади, застосовні до усіх видів приватноправових договорів.
8.32. З огляду на наведені правила абзацу 1 частини 2 статті 651 ЦК України як цивільне законодавство, так і земельне передбачає окремі приклади його застосування, що мають характер загальних для усіх цивільних відносин (у разі істотного порушення цивільного договору іншою стороною), а також характер спеціалізованих - для інших приватноправових договорів та для інших окремо застережених у законі видів порушень цивільних договорів (зокрема, окремі правила статті 141 ЗК України, застосовні до догорів оренди землі).
8.33.Спеціальними у врегулюванні розірвання договору оренди землі є приписи статті 141 Земельного кодексу України, пункт "д" частини першої якої передбачає, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
8.34. Таким чином,  функціональним призначенням ЦК України у врегулюванні спірних відносин є деталізація та диференціація факту систематичної несплати орендної плати як підстави припинення договору оренди землі шляхом його розірвання. Ця деталізація та диференціація здійснюється відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України, якою передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Водночас істотним, відповідно до цієї норми права, є таке порушення стороною договору його умов, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала під час укладення договору.
8.35. Приписи про підстави припинення права користування земельною ділянкою, визначені пунктом "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України (систематична несплата орендної плати), та правила частини другої статті 651 ЦК України, якими передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, співвідносяться як такі, що не суперечать одні одним, а навпаки - доповнюють одні одних. (Правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 20.11.2024 у справі №918/391/23).
8.36. Щодо можливості розірвання договору оренди землі на підставі пункту "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України слід зазначити наступне.
8.36.1. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України "Про оренду землі").
8.36.2. Згідно частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а приписи статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.
8.36.3. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
8.36.4. Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (частина друга статті 25 Закону України "Про оренду землі").
8.36.5. Підстави припинення договору оренди землі - це законодавчо закріплені обставини, які передбачають припинення договірних відносин.
8.36.6 Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
8.36.7. Згідно з пунктом "д" частини 1 статті 141 Земельного кодексу  України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
8.36.8. Отже, для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом "д" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України, суд має встановити такі обставини, як "систематичність" та "несплату", зокрема, орендної плати.
8.36.9. В даному випадку слід звернути увагу на те, що під систематичністю - під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття "систематичність" у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 183/262/17, від 01.04.2020 у справі № 277/1186/18-ц, від 29.07.2020 у справі № 277/526/18, від 20.08.2020 у справі № 616/292/17, від 08.05.2024 у справі № 629/2698/23; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 922/367/21, від 04.07.2023 у справі № 906/649/22, від 20.02.2024  у справі № 917/586/23, від 02.04.2024  у справі № 922/1165/23 та інші).
8.37. Щодо можливості розірвання договору оренди землі на підставі частини 2 статті 651 ЦК України господарськими судами зазначається наступне.
8.37.1. Відповідно до частини 1  статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала під час укладення договору.
8.37.2. Порушення договору на предмет істотності суд оцінює винятково за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає зміни чи розірвання договору.
8.37.3. У кожному конкретному випадку істотність порушення договору потрібно оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон визначає за допомогою іншої оціночної категорії - "значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала під час укладення договору". Тобто критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданих цим порушенням втрат, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір. Йдеться не лише про грошовий вираз зазначених втрат, зокрема й збитків, але й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Співвідношення завданих порушенням договору втрат із тим, що могла очікувати від його виконання ця сторона, має вирішальне значення для оцінки істотності такого порушення.
8.37.4. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2021 року у справі № 910/2861/18 та від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, у яких зазначено, що для застосування частини другої статті 651 ЦК України суд має встановити не лише факт порушення договору, але й завдання цим порушенням шкоди (яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди), її розмір, а також те, чи дійсно істотною є різниця між тим, на що мала право розраховувати потерпіла сторона, укладаючи договір, і тим, що насправді вона змогла отримати.
8.37.5. Головна ідея, на якій ґрунтується правило частини 2 статті 651 ЦК України, полягає у тому, що не будь-яке, а лише істотне порушення умов договору може бути підставою для вимоги про його розірвання або зміну. Неістотні (незначні) порушення умов договору є недостатніми для обґрунтованого та правомірного застосування такого крайнього заходу, як розірвання договору або його зміна в судовому порядку.
8.37.6. Ця ідея спирається на принцип, який називається принципом збереження договору (preservation of contract). Договірні відносини мають підтримуватися, допоки це можливо й економічно доцільно для сторін. Розірвання договору має бути крайнім заходом задля мінімізації витрат, пов`язаних з укладенням та виконанням договору.
8.37.7. Ураховувати істотність порушення важливо, оскільки протилежне тлумачення норм права може призвести до того, що управнена сторона договору, яка має відповідно до закону або договору право на відмову від нього або розірвання, може ним скористатися за найменший відступ від умов договору. Таке становище є неприпустимим, оскільки може порушити стабільність цивільного обороту і є надзвичайно несправедливим нехтуванням правовим принципом пропорційності між тяжкістю порушення договірних умов і відповідальністю, яка застосовується за таке порушення. Незастосування критерію істотності порушення позбавляє зобов`язану сторону договору можливості заперечувати проти розірвання договору і провокує управнену сторону відмовлятися від договору (розривати його) за найменшого порушення.
8.37.8. Також потрібно враховувати, що у відносинах оренди землі основним їх регулятором, крім спеціального законодавства, є договір оренди землі. Враховуючи, що договір є регулятором відносин з використання земельної ділянки, на ці відносини поширюються правила статті 3 ЦК України, яка визначає, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Тож і приписи чинного законодавства, і умови договору потрібно застосовувати крізь призму загальних засад статті 3 ЦК України. Відповідно істотність за абзацом другим частини другої статті 651 ЦК України має оцінюватися так само з точки зору справедливості, добросовісності та розумності, які сукупно утворюють цільний засадничий принцип регулювання приватноправових відносин.
8.37.9. У разі, якщо має місце сплата орендної плати у меншому розмірі, аніж визначеного умовами договору оренди землі, тобто орендар допустив часткову несплату (недоплату) орендної плати, застосуванню підлягає не спеціальна норма пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України, а загальне правило частини другої статті 651 ЦК України - у разі істотності порушення договору іншою стороною (Правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 20.11.2024 у справі №918/391/23).
8.37.10. Якщо суд дійде висновку, що орендар істотно порушив умови договору та внаслідок часткової недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, то договір має бути розірваний на підставі частини другої статті 651 ЦК України.
8.38. Виходячи із доводів та обґрунтувань позивача щодо несплати відповідачем орендної плати за 2022, 2023 роки слід врахувати, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.
8.39. За змістом п.9 договору орендна плата вноситься Орендарем виключно в розмірі не менше 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 2300,00грн в рік, або в натуральній формі ( 1 тонна зерна, 150 кг цукру, 10 кг).
8.40. Пунктом 10 Договору сторони узгодили, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнта індексації.
8.41. У пункті 11 договору сторони дійшли згоди, що орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується до 30 грудня кожного року. 
8.42. Згідно платіжної інструкції №51 від 30.01.2023, Фермерське господарство "Золотий жайвір" здійснило переказ на Укрпошту для виплати поштових переказів. Списком Укрпошти згрупованих поштових переказів в т.ч. на ім`я ОСОБА_2 у сумі 1857,00грн. від 02.02.2023 та фіскальним чеком від 03.02.2023 підтверджується доступність суми переказу у розмірі 1857грн. до виплати з 03.02.2023р.
8.43. Вказаний розрахунок - переказ для виплат орендної плати проведений Фермерським господарством з порушенням умов договору щодо строку виплати, адже пунктом 11 договору визначено строк сплати – до 30 грудня кожного року. 
8.44. Щодо адресата отримання переказу,  також слід звернути  увагу на те , що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, як стверджував представник позивача в судовому засіданні, про означену обставину було відомо відповідачу, оскільки виплата орендної плати за 2021рік здійснювалась ОСОБА_3 - сину померлого.
8.45. Згідно  частин 1, 2 статті  21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, яка була чинною на момент укладення договору оренди землі), орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю").
8.46. Частиною 3 статті 21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, яка була чинною на момент укладення договору оренди землі та є діючою дотепер) встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
8.47. За змістом пункту  3 частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі", істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.
8.48. Відповідно до статті 30 Закону України "Про оренду землі", зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.
8.49. Згідно  частини 2 статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору дугою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
8.50. Як уже зазначалося, пунктом 10 Договору сторони даного спору узгодили, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнта індексації.
8.51. Станом на час постановлення рішення по суті даного спору (в суді першої інстанції) в матеріалах справи відсутні докази внесення сторонами шляхом укладення письмових додаткових угод, будь-яких змін до Договору, зокрема щодо порядку обчислення розміру орендної плати.
8.52. Таким чином, враховуючи встановлений в Договорі, який на час розгляду справи є діючим, обов`язок індексувати орендну плату відповідно до індексів інфляції, сторони, зокрема орендар, зобов`язані робити індексацію орендної плати внаслідок інфляції, тому відповідач безпідставно посилається на відсутність у нього обов`язку самостійно обраховувати розмір орендної плати з врахуванням індексів інфляції.
8.53. При цьому п.29 Договору передбачено право Орендодавця вимагати від Орендаря самостійного проведення розрахунку орендної плати при зміні нормативно-грошової оцінки землі, визначення розміру орендної плати з врахуванням встановленого відповідно до чинного законодавства коефіцієнту індексації.
8.54. В даному випадку,  посилання відповідача на те, що він протягом всього терміну дії Договору декларував та сплачував орендну плату за землю з урахуванням індексації нормативно-грошової оцінки землі,  є безпідставними, так як  індексація нормативної грошової оцінки не є тотожною індексації орендної плати.
8.55. Нормами статті  21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що розмір орендної плати визначається у договорі, а її обчислення (для сплати) здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором.
8.56. Законодавчо не передбачено автоматичної зміни розміру орендної плати за договором оренди землі з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки.
8.57. Відтак, враховуючи умови пункту10 Договору, укладеного між позивачем та відповідачем, розмір орендної плати за цим Договором має обраховуватись з урахуванням індексу інфляції, а посилання відповідача на нарахування та сплату орендної плати протягом дії Договору із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель є безпідставним, оскільки сторонами не було внесено зміни до Договору щодо перерахунку орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі.
8.58. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 16.03.2020 № 922/1658/19.
8.58.1. У Постанові Верховного Суду від 16.03.2020 № 922/1658/19, Верховний Суд акцентував увагу та конкретизував висновок, що індексація нормативної грошової оцінки не є тотожною індексації орендної плати з огляду на таке.
8.58.2. Відповідно до положень пункту 289.2 статті 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.
8.58.3. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
8.58.4. Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізм їх застосування є різними як за правовим змістом так і за суб`єктами застосування. Зокрема, індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (стаття 289 ПК України). Більше того, різні числові показники індексації нормативної грошової оцінки та індексу споживчих цін за 2016, 2017, 2018 роки підтверджують відмінність цих двох показників.
8.58.5. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (абзац 3 статті 21 Закону України "Про оренду землі"). Отже, за загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки.
8.59. Щодо порядку перегляду розміру орендної плати внаслідок інфляції  слід врахувати наступне.
8.60. З тексту Договору вбачається, що сторонами в зазначеному Договорі не прописано докладного механізму (формули) індексації орендної плати (який індекс застосовувати, з якого періоду тощо).
8.61. Водночас, умовами 11 Договору, встановлено обов`язок сплати орендної плати щорічно до 30 грудня кожного  року. 
8.62. Інфляція - це зростання загального рівня споживчих цін у країні впродовж певного періоду часу, що супроводжується знеціненням національної грошової одиниці.
8.63. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".
8.63. Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону, індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
8.64. З метою реалізації зазначеного Закону Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 було затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).
8.65. Відповідно до наказу Держкомстату "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін" від 27.07.2007 № 265, індекс інфляції споживчих цін - показник, що характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним. 
8.66. При цьому, показники індексу інфляції публікуються Держкомстатом за попередні періоди (щомісяця та за календарний рік), тому у випадку, коли в договорі не прописано процедуру індексації орендної плати, для розрахунку застосовується індекс інфляції за минулий календарний рік або за попередні перед виплатою 12 календарних місяців користування земельною ділянкою. 
8.67. Інформація про індекси споживчих цін (індекси інфляції) за даними Державної служби статистики України за 2017 – 113,7%, 2018 – 109,8%, 2019 – 104,1%, 2020 – 105%, 2021 – 110%, 2022 – 126,6%.
8.68. Матеріали справи не містять доказів сплати орендної плати за 2022рік у визначений договором строк та у визначеному договором розмірі, зокрема з урахуванням коефіцієнту індексації, з огляду на що, суд вважає, що при виплаті орендної плати за 2022рік Орендарем порушено умови договору.
8.69. Щодо сплати орендної плати за 2023 рік господарськими судами враховується, що долученими до матеріалів справи доказами, а саме договором оренди землі №2/088 (термін дії 7 років), повідомленням  про продовження терміну повернення з оренди земельної ділянки до 6 місяців, яке направлено Орендарем на адресу Орендодавця в порядку п.21 договору, інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо проведеної 09.06.2023р. реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, суд доходить висновку, що у період з 01.01.2023 по 01.06.2023р. відповідач фактично мав право використовувати земельну ділянку, відповідно, за означений період мав заплатити орендну плату.
8.70. Матеріали справи не містять доказів сплати орендної плати за 5 місяців 2023 року.
8.71. Щодо сплати орендної плати за 2024 рік – то означена сплата відбулась з порушенням умов договору щодо розміру орендної плати (в порушення приписів пункту 10 договору не проведено індексацію орендної плати).
8.72. Згідно із статті  24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.
8.73. Відповідно до частини 2 статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.
8.74. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
8.75. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
8.76. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
8.77. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
8.78. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).
8.79. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
8.80. Судом першої інстанції, правомірно встановлено, що невиконання відповідачем обов`язку по сплаті орендної плати за земельну ділянку з урахуванням індексації за 2022, 5 місяців 2023 року та 2024рік, порушення терміну сплати орендної плати за 2022рік (видано на переказ 03.02.2023), є істотними порушеннями умов договору, а не проведення індексації орендної плати має системний характер. 
8.80. Зазначені порушення договору, значною мірою, позбавляють Орендодавця того, на що останній розраховував під час укладення договору, з огляду на що, наявні підстави для розірвання договору оренди землі на підставі частини 2 статті 651 ЦК України, відповідно, спірний договір оренди землі укладений між сторонами, підлягає розірванню.
8.81.Згідно з частиною 5 статті 188 ГК України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.
8.82. Висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є обґрунтованим та правомірним.
8.83. Скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень.
8.84. Рішення Господарського суду Хмельницької області ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
8.85. З урахуванням наведеного, усі зазначені доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції при ухвалені рішення по суті спору та не можуть бути підставою для його скасування або зміни. 
8.86. Поряд з тим, згідно доводів апеляційної скарги, відповідачем оскаржується рішення суду від 08.04.2025 у справі №924/700/24 (604/1229/24) у повному обсязі - як по суті спору так  і в частині стягнення 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
8.87. Так, відповідач просить скасувати рішення  скасувати та Прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Золотий жайвір" про розірвання договору оренди. Здійснити новий розподіл судових витрат.
8.88. Виходячи з доводів та обґрунтувань апеляційної скарги відповідача і в частині стягнення з нього 10000,00 грн. витрат на правничу допомогу, переглянутого апеляційним судом рішення суду першої інстанції  по суті спору, за яким встановлено, що Господарським судом  Хмельницької області правомірно прийнято рішення про задоволення даних позовних вимог в повному обсязі, апеляційний суд зазначає наступне. 
8.88.1. Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
8.88.2. Загальне правило розподілу судових витрат визначене частиною 4 ст. 129 ГПК України. 
8.88.3. Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
8.88.4. Згідно статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
8.88.5. За результатами розгляду даного спору господарськими судами встановлено, що позивачем підставно та обґрунтовано заявлено позовні вимоги.
8.88.6. В даному випадку, необхідність подання даного позову до суду та звернення позивача до адвоката з метою отримання професійної правничої допомоги під час розгляду даного спору, була спричинена виключно діями/бездіяльністю відповідача.
8.88.7. Заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн - є обґрунтованим та співмірними із урахуванням часу здійснення адвокатом представництва інтересів у суді та обсягу виконаних робіт (наданих послуг) під час розгляду даного спору. 
8.88.8. Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав покладення на відповідача витрат, які поніс позивач на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи, з урахуванням Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" статей 126-129 ГПК України, правових позицій Верховного Суду щодо розподілу судових витрат – витрат на правничу допомогу є правомірним. 
8.89. За таких обставин апеляційну скаргу Фермерського господарства "Золотий жайвір" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від  08.04.2025 у справі №924/700/24 (604/1229/24)  - без змін.
9. Повноваження суду апеляційної інстанції.
9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування  оскаржуваного рішення суду першої інстанції
9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
10. Розподіл судових витрат.
10.1. Як вбачається із матеріалів справи, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.04.2025 у справі №924/700/24 (604/1229/24) апелянт -  сплатив судовий збір у розмірі 3633,60 гривень, згідно платіжних документів від 02.05.2025  та від 19.05.2025.
10.1.2. Судовий збір сплачений у встановленому порядку. 
10.1.3. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.
10.1.4. Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, в силу приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.
10.2. Крім того, у відзиві позивачем заявлено до стягнення з ФГ "Золотий жайвір" на користь ОСОБА_1 судові витрати на надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000,00 грн.  (попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат).
10.2.1. Станом на час розгляду апеляційної скарги по суті та ухвалення апеляційним судом судового рішення у справі 21.07.2025, а також у період складення повної постанови -  інших заяв, клопотань у даній справі від представника позивача в порядку частини 8 статті 129 ГПК України з відповідними доказами на понесення таких витрат, до апеляційного господарського суду не надходили.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Золотий жайвір" від 02.05.25р. залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Хмельницької області від 08 квітня 2025 року у справі №924/700/24 (604/1229/24)  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду  у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу №924/700/24 (604/1229/24) повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повна постанова складена "05" серпня 2025 р.

Головуючий  суддя                                                                      Юрчук М.І. 

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.  

Суддя                                                                                              Миханюк М.В.