ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року	Львів	Справа № 380/18912/24 пров. № А/857/16031/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача                                                             Шинкар Т.І.,
суддів                                                                               Довгої О. І.,
                                                                                         Запотічного І. І.,
секретаря судового засідання                                        Юник А.А.
розглянувши  у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Москаль Р.М.) ухвалене у відкритому судовому засіданні в м. Львів  13 березня 2025 о 16 год.36 хв. повний текст якого складено 21 березня 2025 року, у справі № 380/18912/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до   Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,   
ВСТАНОВИВ:
                                                                                                           
        10.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 328 о/с від 17.06.2024 року «Про особовий склад» про переміщення відповідно до підпункту 3 пункту 2 частини 1 та частини 8  статті 65 Закону України «Про Національну поліцію»  у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0118650) на посаду інспектора роти № 1 батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП, звільнивши з посади оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області з 17.06.2024 року, встановивши оклад у розмірі 2400 гривень та надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 40 відсотків; поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року в задоволені позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що   з огляду на підстави прийняття наказу №328 о/с від 17.06.2024 (подання заступника начальника ГУНП від 17.06.2024 та наказ НПУ від 07.06.2024 №615), основною метою прийняття такого  було переміщення поліцейського, виходячи з інтересів служби, - для комплектування новоствореного підрозділу «КОРД» (стрілецький). При прийнятті цього рішення було враховано характеристику поліцейського та його навики, наведені безпосереднім керівником, рекомендацію (подання) заступника начальника ГУНП. З огляду на зміст штатного розпису посада інспектора роти № 1 батальйону поліції особливого призначення «КОРД» (стрілецький) ГУНП у Львівській області відповідно частини другої статті 65  Закону №580  є рівнозначною до посади оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області. За таких обставин переведення ОСОБА_1 в інтересах служби в інший підрозділ відповідно до положень статті 65  Закону №580  в редакції  Закону № 2123-IX від 15.03.2022  не потребує його згоди, а відтак таке рішення є правомірним, а права позивача цим рішенням не порушені. Суд першої інстанції зазначив, що позивач, який при поступленні на службу приймав присягу поліцейського, повинен її дотримуватися та в умовах воєнного стану виконувати обов`язки там, де це зумовлено інтересами служби, - якщо бажає продовжувати службу в поліції.
            Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції скасувати та позов задовольнити. Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно ч. 2 ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.  Відповідно до частини 3 статті 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, роботодавець пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Вважає, що пропозиція всіх наявних вакантних посад є невід`ємним атрибутом належного дотримання процедури звільнення поліцейського з причин скорочення штату, у якій визначальними критеріями є досвід роботи, освітній рівень, стан здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків. Зазначений висновок обумовлюється тим, що формою волевиявлення поліцейського на призначення на іншу посаду є надання згоди. Водночас, наданню згоди повинна передувати пропозиція щодо призначення на відповідну посаду, з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків, тобто ініціатива керівництва. Лише відмова поліцейського від запропонованої посади дає підстави для звільнення його у зв`язку зі скороченням штатів. Окрім того зазначив, що при прийнятті спірного наказу в частині, що стосується його прав та інтересів, суд не надав оцінки дійсній його військово-обліковій спеціальності (ВОС), оскільки така належить до Групи 09 «організація і ведення розвідки», яка відмінна від ВОС «стрілець», що було визначальним при переміщенні його на посаду у батальйон поліції особливого призначення «Корпус оперативної-раптової дії» (стрілецький), а також не було перевірено рівень його фізичної підготовленості  на службі  у підрозділі поліції особливого призначення. Дані обставини  та законодавчі приписи судом першої інстанції залишені поза увагою.
В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав, представник  відповідача щодо такої заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.
21.07.2024 року ухвалою суду апеляційної інстанції з ініціативи суду внесено виправлення у резолютивну частину постанови щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 328 о/с від 17.06.2024 року «Про особовий склад»  в частині щодо  ОСОБА_1 . 
Згідно з  ст.242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції вимогам  статті 242 КАС України  не відповідає.
З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 01.02.2018 прийнятий на службу в поліції на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Франківського відділу поліції ГУНП у Львівській області. 01.11.2021 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 пройшов медичний огляд ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» та визнаний придатним до служби в поліції, з 09.11.2021 переміщений на посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області (а.с.35, 63).
Наказом Голови Національної поліції України від 07.06.2024 №615 «Про затвердження Переліку змін в штатах Національної поліції» (а.с.36-65) внесені зміни у штатах Національної поліції, зокрема по ГУНП у Львівській області внесені численні зміни, водночас:
- скорочено всі посади (500) полку поліції особливого призначення, що реорганізується;
- створено батальйон поліції особливого призначення (вул. Тролейбусна, 16 м. Львів) зі штатною чисельністю 298 посад;
- створено батальйон поліції особливого призначення «Корпус оперативної-раптової дії» (стрілецький) ГУНП у Львівській області зі штатною чисельністю 397 посад;
- скорочено низку посад в усіх підрозділах ГУНП,  зокрема в Львівському районному управлінні поліції №1 скорочено 26 посад, в т.ч. посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції.
13.06.2024 начальник Львівського районного управління поліції №1 звернувся до начальника ГУНП у Львівській області з доповідною запискою (а.с.30-34) та повідомив таке: наказом Національної поліції України від 07.06.2024 №615 «Про затвердження Переліку змін в штатах Національної поліції» створено батальйон поліції особливого призначення «Корпус оперативної дії» (стрілецький) ГУНП у Львівській області зі штатною чисельністю 397 посад, формування якого здійснюється із розрахунку 10% поліцейських, які підлягають мобілізації, територіальних (відокремлених) структурних підрозділів ГУНП у Львівській області. З урахуванням норм ст.ст.  12,  18 Закону України «Про національну безпеку»  та ст.ст. 23, 24 Закону №580 Львівське районне управління поліції №1 ГУНП у Львівській області виділило 18 поліцейських, із розрахунку 10% від загальної списочної чисельності підрозділу, в т.ч. старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, який пройшов військову підготовку при ВНЗ та має спеціальність стрілець. Проявляє самостійність і рішучість, у складній обстановці швидко і правильно приймає рішення, проявляє волю і наполегливість в їх реалізації. Схильний до адекватного сприйняття складної ситуації та терпимо відноситься до незручностей. Матеріальну частину вогнепальної зброї, правила та порядок їх застосування знає. Має значний досвід роботи в підрозділах кримінальної поліції.
15.06.2024 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 ознайомлений з наказом Національної поліції України від 07.06.2024 №615 «Про затвердження Переліку змін у штатах Національної поліції» та попереджений про скорочення посади оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області, яку він обіймав, та про можливе наступне звільнення зі служби в поліції (через два місяці після отримання цього попередження) відповідно до пункту 4 частини першої статті 77 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів)  Закону №580  (а.с.6).
17.06.2024 заступник начальника ГУНП у Львівській області вніс начальнику ГУНП у Львівській області подання (а.с.35), в якому порушив клопотання про переміщення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаду інспектора роти № 1 БПОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП у Львівській області відповідно до підпункту 3 пункту 2 частини другої та частини восьмої статті 65  Закону №580. Подання обґрунтоване необхідністю формування особового складу новоствореного батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативної дії» (стрілецький) зі штатною чисельністю 397 посад, пропозиціями доповідної записки начальника Львівського районного управління поліції №1 з цього питання. Як правову підставу для реалізації подання вказано норми ст.ст.12,  18 Закону України «Про національну безпеку України», ст.ст.23, 24, 65 Закону №580 в контексті підстав переміщення поліцейських, у тому числі для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, а також їх обов`язку проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Надалі, 17.06.2024 начальник ГУНП у Львівській області на підставі подання заступника начальника ГУНП від 17.06.2024 та наказу НПУ від 07.06.2024 №615 видав наказ №328 о/с «Про особовий склад» про переміщення, водночас і старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаду інспектора роти № 1 батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП у Львівській області, звільнивши його з посади оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області, з 17 червня 2024 року. Як правову підставу наказу вказано підпункт 3 пункту 2 частини 1 та частину 8  статті 65 Закону України «Про Національну поліцію»  (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням реорганізації).
ОСОБА_1 подав скаргу з приводу переміщення на гарячу лінію МВС України, просив провести службове розслідування по факту його незаконного переміщення (а.с.166). У відповідь отримав повідомлення про відсутність порушень законодавства в процесі переведення та порушень службової дисципліни в діях працівників поліції (а.с.167-168).
Вважаючи звільнення протиправним, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.
Враховуючи вимоги частини 2  статті 19 Конституції України  та частини 2  статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає  Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII  (далі - Закон № 580-VIII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина перша  статті 17 Закону № 580-VIII).
Відповідно до частини першої та четвертої статті 15 Закону № 580-VIII територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання. Штатний розпис (штат) та кошторис територіальних органів поліції затверджує керівник поліції.
Як це встановлено судом першої інстанції, голова Національної поліції України наказом від 07.06.2024 №615 «Про затвердження Переліку змін в штатах Національної поліції» вніс зміни у штатний розпис ГУНП у Львівській області. Так, було реорганізовано (ліквідовано) полк поліції особливого призначення штатною чисельністю 500 посад, водночас утворено в складі ГУНП два батальйони поліції особливого призначення загальною чисельністю 695 посад, в т.ч. «КОРД» (стрілецький) ГУНП у Львівській області зі штатною чисельністю 397 посад. Рішення про поділ сил поліції особливого призначення на два підрозділи обумовлено їх різними завданнями. Так, виходячи із змісту рішень та положення (а.с.102-110), створення батальйону «КОРД» (стрілецький) зумовлено необхідністю здійснення заходів із оборони України, виконання завдань територіальної оборони, забезпечення та здійснення заходів правового режиму надзвичайного або воєнного стану, у тому числі шляхом взаємодії з іншими складовими сектору безпеки та оборони України.
До основних функцій батальйону «КОРД» (стрілецький), серед інших, відносяться:
- участь, у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії протії України, в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режим воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, зокрема шляхом виконання бойових розпоряджень, які надані уповноваженими посадовими особами та бойових (спеціальних) завдань і операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання  інших завдань застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння), спеціальних та технічні засобів відповідно до законодавства України;
- участь в обороні України відповідно до Закону України «Про оборою України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій за рішеннях військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, під час дії правового режиму воєнного стану в ході відсічі збройної агресії проти України;
- участь у проведенні спеціальних поліцейських операцій, а також інших операцій із знешкодження озброєних злочинців, припинення діяльності не передбачених законом воєнізованих або збройних формувань (груп), організованих груп та злочинних організацій на території України;
- участь, у межах компетенції, в боротьбі з диверсійно-розвідувальними групами, забезпеченні ефективного використання, сил. і засобів підрозділів БПОП «КОРД» (стрілецький) в заходах, пов`язаних із припиненням терористичної діяльності;
- застосування і використання зброї та бойової техніки в установлених для з`єднань, військових частин та підрозділів Збройних Сил України порядку та випадках, у разі залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України, а також при виконанні завдань щодо участі в обороні держави під час дії правового режиму воєнного стану;
- використання повітряних суден, безпілотних повітряних суден, транспортних засобів, що рухаються по поверхні води або під нею, у тому числі дистанційно керовані;
- вжиття заходів для запобігання, виявлення та припинення порушень порядку та правил використання повітряного простору України експлуатантами безпілотних повітряних суден над визначеною територією чи об`єктом із спеціальним режимом або над місцем проведення операцій;
Отже, створення батальйону поліції особливого призначення «КОРД» (стрілецький) обумовлено необхідністю виконання Національною поліцією України її функції щодо забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, запровадженого 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також додаткового завдання участі в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони.
Окрім того, наказом голови Національної поліції України від 07.06.2024 №615  було скорочено низку посад в територіальних підрозділах ГУНП у Львівській області, зокрема в Львівському районному управлінні поліції №1 скорочено 26 посад, водночас скорочено і посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції.
Отже, як це правильно констатував суд першої інстанції, при реалізації наказу голови НПУ від 07.06.2024 №615 перед керівником ГУНП у Львівській області постали щонайменше такі завдання: - укомплектувати новоутворений підрозділ «КОРД» (стрілецький) поліцейськими; - вирішити питання щодо переміщення/звільнення поліцейських, посади яких було скорочено.
Відмовляючи в позові суд першої інстанції зазначив, що основною метою прийняття наказу №328 о/с від 17.06.2024, який був реалізований на виконання  наказу НПУ від 07.06.2024 №615, зокрема в частині що стосувався інтересів позивача ОСОБА_1 , його було переміщення виходячи з інтересів служби, - для комплектування новоствореного підрозділу «КОРД» (стрілецький), а відтак враховано характеристику поліцейського та його навики, рекомендацію (подання) заступника начальника ГУНП, рівнозначність займаної посади до посади, на яку переміщується, за таких обставин переведення ОСОБА_1 в інтересах служби в інший підрозділ відповідно до положень статті 65  Закону №580  в редакції  Закону № 2123-IX від 15.03.2022  не потребувало його згоди, наказ керівника органу поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади, є правомірним, а права позивача цим рішенням не порушені. 
Проте з такими висновками суду першої інстанції не погоджується суд апеляційної інстанції виходячи з такого.
Як це убачається з матеріалів справи, 15.06.2024 позивача ознайомлено з наказом НПУ від 07.06.2024 №615 та попереджено про скорочення займаної ним посади та про можливе наступне звільнення зі служби в поліції (через два місяці з дня отримання цього попередження) відповідно до п.4 ч.1ст.77 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Закону України «Про Національну поліцію», під підпис.
Так, частинами 1-3 статті 68 Закону №580-VIII  передбачено, що у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення. Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті. Поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі  пункту 4  частини першої статті 77 цього Закону.
Згідно правової позиції щодо застосування та тлумачення статті 68 Закону України «Про національну поліцію» сформованої Верховним Судом у постановах від 15.04.2020 у справі № 824/185/17-а та від 12.06.2020 у справі № 814/2101/16, у разі скорочення штатів, поліцейському, посада якого скорочується, повинно бути запропоновано іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції з урахуванням його досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків. Пропозиція всіх наявних вакантних посад є невід`ємним атрибутом належного дотримання процедури звільнення поліцейського з причин скорочення штату, у якій визначальними критеріями є досвід роботи, освітній рівень, стан здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків. Зазначений висновок обумовлюється тим, що формою волевиявлення поліцейського на призначення на іншу посаду є надання згоди. При цьому, наданню згоди повинна передувати пропозиція щодо призначення на відповідну посаду, з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків, тобто ініціатива керівництва. Лише відмова поліцейського від запропонованої посади дає підстави для звільнення його у зв`язку зі скороченням штатів.
Так, беручи до уваги наказ НПУ від 07.06.2024 №615, на виконання якого позивача було 15.06.2024 попереджено про скорочення займаної ним посади, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що під час ознайомлення з таким відповідач на виконання вимог статті 68 Закону №580-VIII  був зобов`язаний запропонувати позивачу усі вакантні посади з урахуванням його досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків. Таких доказів відповідач суду не надав.
Водночас, 17.06.2024 начальник ГУНП у Львівській області прийняв рішення (наказ №328 о/с і щодо позивача) про переміщення ОСОБА_1 на посаду інспектора роти № 1 батальйону поліції особливого призначення «КОРД» (стрілецький) ГУНП у Львівській області. Такий наказ про переміщення був прийнятий з покликанням на підпункт 3 пункту 2 частини 1 та частини 8 статті 65 Закону №580-VIII. Підставою окрім наказу НПУ від 07.06.2024 №615 слугувало також подання заступника ГУНП від 17.06.2024.
Так, згідно вимог підпункт 3 пункту 2 частини першої статті 65  Закону №580  переміщення поліцейських здійснюється на рівнозначну посаду у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації.  
Відповідно до частини 8 статті 65 Закону №580, переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Проаналізувавши наведені норми спеціального законодавства, Касаційний адміністративний суд у складі  Верховного Суду у постанові від 16.05.2024 року по справі № 320/4539/21 дійшов висновку, що у випадку скорочення посади внаслідок реорганізації поліцейський персонально попереджається про можливе наступне звільнення зі служби поліції за два місяці до такого звільнення (частина перша статті 68). До закінчення двомісячного строку, зазначеного у частині першій статті 68, поліцейський посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції (частина друга статті 68). Якщо ж поліцейського, посада якого була скорочена, не призначено на іншу посаду в поліції в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку він має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої  статті 77 Закону № 580-VIIІ  (частина третя статті 68).
Водночас, зважаючи на положення статті 68 у взаємозв`язку зі  статтею 65 Закону №580-VIIІ, слідує, що поліцейський, посада якого була скорочена, може бути призначений за його згодою на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції у порядку переміщення до закінчення двомісячного строку з дня персонального письмового попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції.
Отже, умовами для призначення поліцейського, посада якого була скорочена і якого попереджено про можливе подальше звільнення зі служби в поліції, на іншу посаду будь-якому органі (закладі, установі) поліції у порядку переміщення, є: 1) згода поліцейського; 2) якщо двомісячний строк з дня попередження поліцейського про можливе подальше звільнення зі служби в поліції ще не закінчився.
Відсутність хоча б однієї із цих умов, як це зазначив Верховний Суд у постанові від 16.05.2024 року по справі № 320/4539/21, вказує на необхідність звільнення поліцейського зі служби поліції на підставі пункту 4 частини першої  статті 77 Закону № 580-VIIІ. 
Суд апеляційної інстанції зауважує, що спірний наказ №328 о/с в частині щодо позивача про його переміщення без його згоди був прийнятий 17.06.2024, тобто на другий день після дня попереджання його про організаційно-штатні зміни 15.06.2024, що на переконання суду апеляційної інстанції таке переміщення позивача на посаду, водночас, відбулося з порушенням строку, передбаченого частиною другою  статті 68 Закону № 580-VIIІ.
Таким чином, при виданні наказу від 17  червня 2024 року 328 о/с в частині щодо позивача відповідач діяв у спосіб і в порядку, що не передбачені вимогами  Закону № 580-VIIІ. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду викладеними у постанові від 16.05.2024 року у справі № 320/4539/21.
Колегія суддів критично оцінює висновок суду першої інстанцій, що  Законом № 580-VIII  не встановлено отримання обов`язкової згоди поліцейського на переміщення на іншу посаду за ініціативою керівника, до того ж позивача переміщено на рівнозначну посаду в межах спеціального звання «старшого лейтенанта поліції».
Вказані судження дають підстави колегії суддів уважати, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував дійсний зміст спірних правовідносин і, відповідно, їхнє правове регулювання.
Так, стаття 65 Закону № 580-VIII  дійсно визначає випадки, коли здійснюється переміщення поліцейських на вищі, рівнозначні або на нижчі посади.
Водночас судом апеляційної інстанції встановлено, що у досліджуваному судом випадку позивача було попереджено про наступне можливе звільнення зі служби в поліції на підставі  статті 68 Закону № 580-VIII, яка регламентує порядок призначення поліцейських на посади під час здійснення реорганізації і визначає алгоритм подальших дій відповідача після попередження поліцейського, якого відповідач не дотримався.
Так, попереджаючи позивача про можливе наступне звільнення 15.06.2024 та не пропонуючи жодної вакантної посади, відповідач спірний наказ прийняв не з покликанням на вимоги статті 68 Закону № 580-VIII, а до такого застосував вимоги статті 65 Закону № 580-VIII, що не узгоджується з його діями про попередження щодо наступного вивільнення 15.06.2024. 
На переконання суду апеляційної інстанції, заступник начальника ГУНП у Львівській області, розглянувши доповідну записку від 13.05.2024, в якій повідомлялося про те, що Львівське районне управління поліції №1 ГУНП у Львівській області виділило 18 поліцейських, із розрахунку 10% від загальної списочної чисельності підрозділу, в т.ч. старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, який пройшов військову підготовку при ВНЗ та має спеціальність стрілець, проявляє самостійність і рішучість, у складній обстановці швидко і правильно приймає рішення, проявляє волю і наполегливість в їх реалізації, схильний до адекватного сприйняття складної ситуації та терпимо відноситься до незручностей, матеріальну частину вогнепальної зброї, правила та порядок їх застосування знає, має значний досвід роботи в підрозділах кримінальної поліції, ознайомившись з поданням заступника начальника ГУНП від 17.06.2024, в якому було порушено клопотання про переміщення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаду інспектора роти № 1 БПОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП у Львівській області відповідно до підпункту 3 пункту 2 частини другої та частини восьмої статті 65  Закону №580, яке було  обґрунтоване необхідністю формування особового складу новоствореного батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативної-раптової дії» (стрілецький) зі штатною чисельністю 397 посад, пропозиціями доповідної записки начальника Львівського районного управління поліції №1 з цього питання, як правову підставу для реалізації подання вказано норми ст.ст.12,  18 Закону України «Про національну безпеку України», ст.ст.23, 24, 65 Закону №580 в контексті підстав переміщення поліцейських, у тому числі для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, а також їх обов`язку проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади, не з`ясував самого питання рівнозначності посади на яку позивач переміщується, тобто не лише за спеціальним звання поліції але й за ВОС,  його згоди на переміщення, та можливого питання звільнення зі служби.
Щодо ж висновків суду про те, що згідно оскаржуваного наказу позивача переміщено в батальйон поліції особливого призначення «КОРД» (стрілецький), отже на рівнозначну посаду, виходячи з інтересів служби і відповідно до положень статті 65 Закону № 580-VIII та що таке переміщення не потребує згоди поліцейського, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Так, як це встановлено судом апеляційної інстанції, обставина наявності у ОСОБА_1 спеціальності «стрілець» за твердженням відповідача, оскільки такий пройшовши військову підготовку при Національному університеті «Львівська політехніка», про що було зазначено у доповідній записці начальника Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області від 13.05.2024 не відповідає дійсності, оскільки відповідно до копії тимчасового посвідчення офіцера запасу № 1215, що знаходиться в особовій справі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , у 2007 році позивач закінчив ВІСВ при Національному університеті «Львівська політехніка» за військово-обліковою спеціальністю № 094100, яка згідно наказу МОУ від 01.08.2023 року № 444 належить до Групи 09 «Організація і ведення розвідки» (бойове застосування з`єднань, військових частин і підрозділів спеціального призначення (крім морських) - на командних і штабних посадах в органах військового управління, військових частинах (підрозділах), установах, ВВНЗ та ВНП ЗВО), отже така відмінна від ВОС 100 «Стрілецькі спеціальності». 
Повертаючись до обставин справи слід зауважити, що інформація щодо спеціальності – стрілець ОСОБА_1 , яка була відображена у доповідній записці від 13 червня 2024 року начальника Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області полковника поліції Тараса Сабанюка не відповідає фактичній військово-обліковій спеціальності позивача та дає можливість суду апеляційної інстанції дійти висновку, що ОСОБА_1 не маючи спеціальності - стрілець,  вимогам щодо зайняття посади у батальйоні поліції особливого призначення  «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП у Львівській області не відповідав.  
Отже, підсумовуючи викладене суд апеляційної інстанції уважає обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права - статей  65,  68 Закону № 580-VIII, що призвело до помилкового висновку про правомірність наказу №328 о/с від 17.06.2024 в частині щодо позивача. 
Також, висновки суду першої інстанції щодо доречності застосування підпункту 1 пункту 2 частини першої та частини восьмої статті 65  № 580-VIII  в редакції  Закону №2123-IX, а не лише підпункту 3 пункту 2 частини першої статті 65  Закону № 580-VIII   в поєднанні із частиною восьмої статті 65  № 580-VIII, що на думку суду першої інстанції не свідчить про незаконність оскаржуваного наказу, на переконання суду апеляційної інстанції є такими, що ідуть в розріз з завданнями адміністративного судочинства, передбачених ч.1.ст.2 КАС України, - справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Окрім того суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до пункту першого розділу V «Положення про підрозділи поліції особливого призначення», затвердженого Наказом МВС № 987 від 04.12.2017 комплектування підрозділів поліцейськими та працівниками на посади відповідно до штату здійснюється на добровільних засадах з дотриманням вимог Закону, з урахуванням рівня їх фізичної підготовки, здатності за своїми діловими, професійними, моральними якостями, освітнім і кваліфікаційним рівнем, станом здоров`я забезпечувати виконання покладених на поліцію завдань та функцій. Отже, на момент прийняття спірного наказу в частині що стосується позивача, принцип добровільності, щодо комплектування підрозділу особливого призначення КОРД «стрілецький» щодо позивача не був дотриманий.
Так, пунктом 15 Розділу ІV «Положення про підрозділ поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії»», що затверджено Наказом МВСУ від 26.11.2018 №958  передбачено, що комплектування підрозділів «КОРД» поліцейськими здійснюється відповідно до вимог  Закону України  «Про Національну поліцію», з урахуванням їх рівня фізичної підготовленості, здатності за своїми діловими, професійними, моральними якостями, освітнім і кваліфікаційним рівнем, станом здоров`я забезпечувати виконання завдань та функцій, покладених на ці підрозділи.
Суд апеляційної інстанції, враховуючи законодавчі приписи, зауважує, що рівень фізичної підготовленості, стан здоров`я поліцейського для забезпечення виконання завдань та функцій покладених на підрозділ «КОРД» на момент переміщення (призначення) на посаду в підрозділ повинні були бути перевірені та підтверджені відповідними документами, водночас відповідачем не доведено суду зазначені обставини, а відтак доводи апеляційної скарги про не проведення перевірки фізичного стану позивача до служби у підрозділі особливого призначення є обґрунтованими.  
Підсумовуючи викладене з огляду на встановлені у справі обставини, суд апеляційної інстанції дійшов переконання, що висновки суду першої інстанції про те, що оскаржене рішення про переміщення ОСОБА_1 на рівнозначну посаду в інтересах служби за наказом керівника органу поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади, є правомірним, а права позивача цим рішенням не порушені, не знайшли свого підтвердження при розгляді апеляційної скарги, а відтак такий наказ слід визнати  протиправним та скасувати в частині, що стосується позивача, а належним способом захисту порушеного права є поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області з 18 червня 2024 року, тобто на посаді, яку він займав до незаконного переміщення.
Статтею 77 КАС України  встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1  статті 90 КАС України  суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 2  статті 6 КАС України  та  статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини»  передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню та належну оцінку.
З огляду на викладене, враховуючи положення  статті 317 КАС України, прецеденту практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позов слід задовольнити.
Керуючись статтями  241,  243,  308,  311,  317,  321,  325,  328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року  скасувати та позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 328 о/с від 17.06.2024 року «Про особовий склад».
Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області з 18 червня 2024 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий суддя	 	Т. І. Шинкар 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складено  21.07.25