П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/2406/24-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Лелюк Олександр Петрович 
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
25 серпня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецького апеляційного суду, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів, 
В С Т А Н О В И В :
Міністерство юстиції України подало до суду заяву у якій просило суд змінити спосіб та порядок виконання виконавчого листа №600/2406/24-а від 24.12.2024, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом.
З огляду на неподання доказів сплати судового збору за подання вказаної заяви таку заяву залишено без руху ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.04.2025, а в подальшому повернуто заявнику без розгляду згідно із ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.04.2025.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку ухвалу, прийняти нове рішення про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до необґрунтованої відмови у задоволенні заяви.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в даному випадку доцільним є застосування пункту 2 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (Закон №3674-VI) згідно із яким судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.
Позивач та відповідачі не подали відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Пунктом 2 частини другої статті 3 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.
Водночас, підпунктом 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення справляється судовий збір в розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, підпункт 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI є спеціальною нормою, яка регулює сплату (встановлює розмір) судового збору при зверненні саме до адміністративних судів із заявою, зокрема, щодо зміни способу і порядку виконання судового рішення у адміністративній справі.
При цьому, у статті 4 Закону №3674-VI відсутні окремі ставки судового збору за подання до місцевих загальних судів та господарських судів заяв про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення, водночас така ставка судового збору визначена при зверненні до адміністративного суду із указаними заявами.
Тому, при вирішенні питання про прийняття до розгляду заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення у даній справі підлягають застосуванню положення підпункту 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI, якими передбачено обов`язок сплати судового збору за подання такого виду заяв саме до адміністративного суду, а не положень пункту 2 частини другої статті 3 Закону №3674-VI, на які містяться посилання у клопотанні державного виконавця, поданому на виконання вимог ухвали суду від 03 квітня 2025 року.
Також про необхідність сплати судового збору за подання до суду заяви в порядку статті 378 КАС України зазначено Верховним Судом у постанові від 17.05.2023 по справі №260/5761/21.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2023 року у справі №170/129/21 зазначила, що співвідношення принципу доступу до правосуддя та обов`язку сплати судового збору під час звернення до суду вимагає від суду тлумачити будь-які обов`язки зі сплати судового збору так, щоб жодним чином не ускладнити їх виконання позивачем (заявником, скаржником).
При цьому, доводи поданої Міністерством юстиції України заяви та додані до неї документи не свідчать про наявність у заявника складнощів щодо виконання встановленого підпунктом 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI обов`язку сплати судового збору при зверненні до адміністративного суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
За змістом частини першої статті 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема, перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Згідно із частиною другою статті 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Оскільки обов`язковою умовою для розгляду заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення є подання документа про сплату судового збору. Неподання такого документа вважається недотриманням заявником вимог щодо форми та змісту заяви, визначених частиною першою статті 167 КАС України та має наслідком повернення вказаної заяви заявнику без розгляду.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Мацький Є.М.    Сушко О.О.