Ухвала
13 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 462/2497/17
провадження № 51-3132ск25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів:                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Залізничного районного суду міста Львова від 12 квітня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 червня 2025 року і
ВСТАНОВИВ:
Вироком Залізничного районного суду міста Львова від 12 квітня 2024 року визнано винуватою та засуджено ОСОБА_5 до покарання за ч. 4 ст. 190 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років, без конфіскації майна; за ч. 2 ст. 358 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК ОСОБА_5 звільнено від покарання та його відбування за ч. 2 ст. 358 КК у зв`язку із закінченням строків давності.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного за ч. 4 ст. 190 КК покарання із випробуванням з визначенням іспитового строку 2 роки та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК.
Вирішено інші питання, визначені кримінальним процесуальним законодавством.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02 червня 2025 року вирок місцевого суду залишено без змін.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, захисник подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.
Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК та встановив, що її подано із порушенням п. 4 ч. 2 названої статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка її подає, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для його скасування, які, на її думку, були допущені судом під час винесення судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Захиснику ОСОБА_4 необхідно врахувати те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Всупереч наведеній нормі у касаційній скарзі захисника підставою для скасування судових рішень вказано неповноту судового розгляду, невідповідність висновків судів попередніх інстанцій обставинам кримінального провадження та зібраним доказам, що не є предметом касаційного розгляду.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник просить закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 у зв`язку із відсутністю у її діях складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК, однак в той же час захисник стверджує про сплив строків притягнення до кримінальної відповідальності за цими статтями, що вказує на суперечливість заявлених перед касаційним судом аргументів.
Захисник ОСОБА_4 формально зазначає, що суд апеляційної інстанції не виправив порушення допущені судом першої інстанції та не аргументував своїх висновків без зазначення стороною захисту в чому саме це проявилось. Зокрема, не вказано в чому полягає неналежність перевірки доводів сторони захисту за її апеляційною скаргою та які докази ця сторона просила дослідити апеляційний суд. Не зазначено також наслідків недослідження таких доказів цим судом з огляду на те, що обвинувальний вирок місцевого суду на підставі досліджених цим судом доказів залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник вказує про часткову переоцінку доказів апеляційним судом без вказівки на те в чому саме це проявилось та чи суперечать висновки апеляційного суду висновкам місцевого суду.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Якщо суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, то він постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Залізничного районного суду міста Львова від 12 квітня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 червня 2025 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - сім днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.
Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати захиснику.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                                ОСОБА_3