КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №752/11183/25	Головуючий у І інстанції: Бойко О.В.	
Провадження №33/824/4023/2025	 	
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
01серпня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Овсієнка Ю.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 10червня 2025 року, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 10червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривеньз позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Овсієнко Ю.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що відповідальність по ч.1 ст.121 КУпАП настає за умови керування особою транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється.
Зі змісту підпункту 31.4.7 ПДР вбачається, що тріщина на склі відсутня в переліку вимог, які забороняють експлуатацію транспортного засобу, а відтак ОСОБА_1 не порушив пункт 31 ПДР.
Разом із тим захисник Овсієнко Ю.А. в доводах апеляційної скарги зазначає, щовідсутність в легковому автомобілі аптечки, працездатного вогнегасника не свідчить про технічні несправності, з якими забороняється його експлуатація, а про невідповідність встановленим вимогам.
За наслідками апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.
Одночасно апелянт подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску строку посилається на те, що він до початку розгляду справи, а саме 06 червня 2025 року подав клопотання про відкладення розгляду провадження та про зміну підсудності, а тому розраховував, що суд задовольнить клопотання та направить матеріали справи за підсудністю до іншого суду. Також посилається на зайнятість в розгляді іншого провадження, а тому в судове засідання він не міг з`явитись. Жодної інформації щодо прийнятого судом рішення ні захисник Овсієнко Ю.А., ні ОСОБА_1 не отримували, а тому захисник здійснював моніторинг сайту «Судова влада України», з метою виявлення відповідного рішення. Лише 27 червня 2025 року, після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження, на сайті «Судова влада» з`явилась інформація про те, що дане провадження було розглянуто судом, а тому після отримання повного тексту постанови, він звернувся із апеляційною скаргою.
Суд апеляційної інстанції визнає доводи про поважність пропуску строків на апеляційне оскарженняобґрунтованими та такими, що підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи,а тому задовольняє клопотання захисника Овсієнка Ю.А.та поновлює йому строк на апеляційне оскарження.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Овсієнка Ю.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
За оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, 08 квітня 2025 року об 11 год. 28 хв. у м. Києві по вул. Пирогівський Шлях керував транспортним засобом «RenaultMaster», д.н.з. НОМЕР_1 , на лобовому склі якого, в зоні роботи склоочисників, була тріщина, чим порушив п.31 Правил дорожнього руху України, та за що передбачена відповідальність по ч.4 ст.121 КУпАП.
Статтею 121 КУпАП забороняється керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Відповідно до пункту 31.1 Правил дорожнього руху України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Пунктом 31.4.7 «Інші елементи конструкції», забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностейі невідповідності таким вимогам: встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість. На верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів.
Вимогами ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні вимоги», зазначено, що не допускається наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.
У своїй апеляційній скарзі захисник Овсієнко Ю.А. також посилався на ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України «Колісні транспортні засоби», «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затверджені наказом Держспоживстандарту України від 28 грудня 2010 року №630. 
Згідно з пунктом 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України «Колісні транспортні засоби», «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.
Однак як вірно у своїй апеляційній скарзі зазначив захисник, зазначені стандарти використовують виключно при технічному огляді колісних транспортних засобів для здійснення контролю технічного стану КТЗ на відповідність вимогам ДСТУ 3649 під час проведення державного технічного огляду колісного транспортного засобу.
Разом із тим, як вбачається із підпункту 31.4.7 ПДР, таке пошкодження як тріщина на склі дійсно відсутнє в переліку вимог, які забороняють експлуатацію транспортного засобу.
Крім цього, диспозицією статті 121 КУпАП передбачається заборона керування транспортними засобами з технічними несправностями. Відсутність у автомобілі аптечки та вогнегасника не є технічною несправністю, яка забороняє експлуатацію такого транспортного засобу.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, якими поза розумним сумнівом доводиться винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.31Правил дорожнього руху України, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.
З наведених підстав апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Овсієнка Юрія Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Голосіївськогорайонного суду міста Києва від 10червня 2025 року, якоюОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривеньз позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 місяці, скасувати. 
Провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАПзакрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.
Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                    І.А. Мосьондз