УХВАЛА
04 серпня 2025 року 
м. Київ
справа №320/35891/24
адміністративне провадження № К/990/26533/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шишова О.О.,
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі № 320/35891/24 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «МУЛЬТІПЛЕКС-ХОЛДИНГ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
установив:
Головне управління ДПС у м. Києві подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі № 320/35891/24.
Ухвалою від 08 липня 2025 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав скаржнику строк у десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених недоліків, зокрема шляхом подання документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, встановленому законом.
Згідно з даними комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», ухвалу про залишення касаційної скарги без руху було доставлено в електронному вигляді до електронного кабінету Головного управління ДПС у м. Києві в підсистемі «Електронний суд» 08 липня 2025 року о 22:19.
16 липня 2025 року до Верховного Суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про усунення недоліків касаційної скарги, в якому скаржник просить продовжити строк на їх усунення на 10 днів. У клопотанні зазначено, що причиною несвоєчасного усунення недоліків є введення на всій території України правового режиму воєнного стану, а також відсутність / недостатність на рахунку скаржника грошових коштів, необхідних для сплати судового збору.
Надаючи оцінку доводам викладеним у клопотанні скаржника, Верховний Суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Колегія суддів Верховного Суду вважає за доцільне звернути увагу на те, що за підставою встановлення процесуальні строки поділяються на строки встановлені законом та строки встановлені судом.
Якщо збіг строк, який встановлений законом, то він може бути поновлений, а якщо збіг строк, який встановлений судом, то він може бути продовжений.
У даному випадку десятиденний строк, наданий скаржнику для усунення недоліків, встановлений саме законом (частиною другою статті 169 КАС України), тому колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення статті 121 КАС України не можуть бути застосовані, а тому заява скаржника про продовження строків для усунення недоліків касаційної скарги задоволенню не підлягає.
Стосовно посилання скаржника на введення воєнного стану на території України, як на підставу для продовження процесуального строку на усунення недоліку касаційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Сам лише факт введення воєнного стану на території України не свідчить про наявність обставин, які перешкоджають скаржнику виконати вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху у строк встановлений судом, з урахуванням того, що скаржник як суб`єкт владних повноважень не зазначив конкретних обставин та не надав відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовлює необхідність продовження процесуального строку.
Станом на 04 серпня 2025 року скаржник не усунув недоліків касаційної скарги, які стали підставою для її залишення без руху, а також не надав документ, що підтверджує сплату судового збору.
За приписами частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З огляду на викладене касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.
Керуючись статтями 121, 169, 332 КАС України, Верховний Суд
постановив:
У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги - відмовити.
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі № 320/35891/24 - повернути скаржнику.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                                                                                 О. О. Шишов

Судді                                                                                                                                                                                                         І. В. Дашутін

                                                                                                                                                                                                                            М. М. Яковенко