ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 679/691/23
Провадження № 22-ц/820/1193/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Ковальова А.І.,
з участю представників сторін,
               
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області в складі судді Грибанової Л.О. від 03 квітня 2025 року про забезпечення позову ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі ВП «Хмельницька АЕС» до ОСОБА_1 , ТзОВ «Науково-дослідний центр енерготехнологій «Центренерго» про скасування рішень державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності на будинок.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ТзОВ «Науково-дослідний центр енерготехнологій «Центренерго» про скасування рішень державного реєстратора і державної реєстрації речових прав власності на будинок СФРЮ як об`єкт нерухомого майна. 
У березні 2025 року позивач подав заяву про забезпечення цього позову посилаючись на те, що згідно повідомлення Хмельницької обласної військової адміністрації №99/24-12-2442/2025 від 17.03.2025 року відповідачі ОСОБА_1 , ТОВ «НДЦЕ «Центренерго» подали заяви про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 6810500000:02:006:0207 для подальшого оформлення права оренди на земельну ділянку згідно ст.120 ЗК України як співвласники об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на частині цієї земельної ділянки.
Предметом позову є скасування рішень державного реєстратора і державної реєстрації речових прав власності відповідачів на будинок, вказані рішення є протиправними та порушують законні права та інтереси позивача АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП «ХАЕС» як законного землекористувача зазначеної земельної ділянки 6810500000:02:006:0207 площею 2,2997 га. Спірний будинок є тимчасовою некапітальною спорудою, переміщення якої є можливим без її знецінення та зміни призначення, не приймався в експлуатацію як об`єкт нерухомого майна в порядку, передбаченому чинним на той час законодавством. Крім того, виконавчим комітетом Нетішинської міської ради не приймалося рішення про присвоєння будинку адреси: АДРЕСА_1 . За результатами судової будівельно-технічної експертизи Львівського НДІСЕ МЮ України №5070-Е від 14.08.2024 року будівля СФРЮ загальною площею 518,20 м2, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 , не є нерухомим майном. Відповідачі як власники можуть вчиняти дії щодо розпорядження будинком, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Вважає достатніми та адекватними заходами забезпеченням позову є накладення арешту та заборони вчинення реєстраційних дій на відчуження, передачу в іпотеку чи заставу банку, продаж, перерозподіл часток, внесення до статутного капіталу юридичної особи, реконструкцію, виділення, поділ часток, об`єднання часток, зміну площі об`єкту будь кому і в будь який спосіб чи вчиняти будь-які дії щодо продажу, відчуження, передачу в іпотеку чи заставу банку, продажу, перерозподілу часток, внесення до статутного капіталу юридичної особи, реконструкцію, виділення, поділу часток, об`єднання часток, зміни площі об`єкту будь кому і в будь який спосіб щодо майна, а саме: 0,411 частки будівлі будинку СФРЮ, загальною площею 518,3 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , 0,589 частки будівлі будинку СФРЮ загальною площею 518,3 м2, за адресою: АДРЕСА_1 . Такий спосіб забезпечення позову відповідає предмету позову та не зумовить фактичного вирішення спору по суті, а спрямований лише на збереження існуючого становища сторін до розгляду справи по суті.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03 квітня 2025 року заяву АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП «ХАЕС» задоволено повністю.
Позов АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП ХАЕС» до ОСОБА_1 , ТОВ «НДЦЕ «Центренерго» про скасування рішень державного реєстратора і державної реєстрації речових прав власності на будинок СФРЮ як на об`єкт нерухомого майна, забезпечено: 
накладенням арешту на: 0,411 частки будівлі будинку СФРЮ, загальною площею 518,3 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , 0,589 частки будівлі будинку СФРЮ загальною площею 518,3 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , застосуванням заборони вчиняти певні дій, а саме, вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження у будь-який спосіб (передача в іпотеку чи заставу банку, продаж, перерозподіл часток, внесення до статутного капіталу юридичної особи, реконструкція, виділення, поділ часток, об`єднання часток, зміна площі об`єкту будь кому і в будь який спосіб, вчинення будь-яких дій щодо продажу, відчуження, передачі в іпотеку чи заставу банку, продажу, перерозподілу часток, внесення до статутного капіталу юридичної особи, реконструкцію, виділення, поділу часток, об`єднання часток, зміни площі об`єкту будь кому і в будь який спосіб, тощо): 0,411 частки будівлі будинку СФРЮ, загальною площею 518,3 м2, за адресою: АДРЕСА_1 ; 0,589 частки будівлі будинку СФРЮ загальною площею 518,3 м2, за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати ухвалу суду як незаконну та задовольнити його скаргу, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно наклав обмеження та заборону відповідачу щодо користування, розпорядження та володіння належним йому нерухомим майном, без здійснення оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання рішення в разі задоволення позову, матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття саме таких заходів забезпечення позову.

У відзиві АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду - без змін. Вважає, що забезпечення позову відповідає предмету позову та не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, спрямоване на збереження існуючого становища сторін до розгляду справи по суті. Обрані заходи забезпечення позову не призводять до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки майно фактично перебуватиме у їх володінні, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. 

В засіданні апеляційного суду представник апелянта, представник ТзОВ «НДЦЕ «Центренерго» підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів. 
Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Згідно з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 15.09.2020 року у справі № 753/22860/17, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема, тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову бути співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Суд першої інстанції правильно констатував, що між сторонами існує спір щодо скасування рішень державного реєстратора і державної реєстрації права власності відповідачів на будинок, об`єктом спору є спірний будинок.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 як власник частини будинку може ним розпорядитися будь-коли на власний розсуд, суд першої інстанції правильно визнав достатньо обґрунтованим припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Вказане забезпечення позову відповідає предмету позову та не зумовлює фактичного вирішення спору по суті. При цьому обрані види забезпечення позову не призводять до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки майно фактично перебуватиме у володінні власників, а обмежується лише можливість ним розпоряджатися.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Ухвала суду  прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 17 червня 2025 року.

Судді                                                         Л.М. Грох

                                                                Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк