ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 214/3731/22	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
  головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
  суддів:  Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Полку патрульної поліції у м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції
на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 31 березня 2025 року (суддя І.Б. Малаховська) у справі № 214/3731/22 за позовом ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції у м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Полку патрульної поліції у м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції, у якому просив визнати постанову ЕАР №5655992 від 23.07.2022 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП протиправною, незаконною та скасувати її. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в день вчинення правопорушення позивач не керував транспортним засобом взагалі, працівниками патрульної поліції порушено процедуру розгляду адміністративного правопорушення.
Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 31 березня 2025 року адміністративний позов задоволено:
- скасовано постанову серія ЕАР №5655992 від 23.07.2022 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу 3 400,00 грн. за ч. 2 ст. 126 КУпАП;
- провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 2 ст. 126 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Судом першої інстанції зазначено, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, порушень вимог Правил дорожнього руху України, а відтак не доведено й правомірності оскаржуваної постанови та наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. 
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до яких, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вказав, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, 
в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що позивачем заявлено позов до неналежного відповідача. Зазначає, що позивача було ознайомлено з правами, що визначені ст.268 КУпАП, а після з`ясування усіх фактичних даних поліцейський встановив наявність вчинення позивачем порушення, яке передбачено ч.2 ст. 126 КУпАП, що підтверджується відеозаписом.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідно до постанови серії ЕАР №5655992 від 23.07.2022 року, 23.07.2022 року о 22:32 по вулиці Січеславська, буд. 11, м. Кривого Рогу, позивач керував транспортним засобом не отримавши право на його керування відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а ПДР, що тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП. 
Позивач вважаючи, що спірна постанова підлягає скасуванню, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР.
Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (пп. «а»);
реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон) (пп. «б»);
Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст.126 КУпАП).
Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2 ст.126 КУпАП).
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. В свою чергу, належним доказом правопорушення є зокрема фото або відеофіксація вчиненого правопорушення.
Зі змісту спірної постанови серії ЕАР №5655992 від 23.07.2022 року вбачається, що 23.07.2022 року о 22:32 позивач керував транспортним засобом не отримавши право на його керування відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а ПДР, що тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Колегія суддів встановила, що позивачем заперечується вищевказане порушення ПДР.
В свою чергу, як правильно встановив суд першої інстанції, з метою підтвердження вчинення порушення позивачем, відповідач надав до суду диск з відеозаписом, однак цей диск не відтворює запису. Інші докази на підтвердження вчинення порушення позивачем ПДР матеріали справи не містять. Доводи апеляційної скарги ці висновки суду не спростовують.
Відтак, оскільки суду доказів вчинення позивачем порушення ПДР не подано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірна постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена зокрема ч. 1, 2 і 4 статті 126 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника стосовно належного відповідача, адже позивачем заявлено позов не до працівника Національної поліції, а до Департаменту патрульної поліції в особі Полку патрульної поліції у м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції.
Крім того, колегія суддів відхиляє аргументи скаржника щодо витрат на правничу допомогу позивача, адже це питання судом першої інстанції не вирішувалось.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Полку патрульної поліції у м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 31 березня 2025 року у справі № 214/3731/22 -без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.  

        Повний текст постанови складено 17.06.2025  
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров