Справа № 450/424/22                                Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б. 
Провадження № 22-ц/811/984/25                 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 липня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Копняк С. М.,
суддів: Бойко С. М., Ніткевича А. В.,
секретар судового засідання – Марко О. Р.,
з участю – прокурора Місінської М. А., представника відповідача – адвоката Гай О. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2025 року (повний текст рішення складено 21 лютого 2025 року) у справі за позовом керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області до ОСОБА_1 , треті особи: Пустомитівське дочірнє лісогосподарське підприємство Лісогосподарського підприємства «Галсільліс», Державна екологічна інспекція у Львівській області про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської діяльності,

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2022 року керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області (далі – Солонківська сільська рада) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Пустомитівське дочірнє лісогосподарське підприємство Лісогосподарського підприємства «Галсільліс» (далі – Пустомитівське ДПЛП «Галсільліс»), Державна екологічна інспекція у Львівській області (далі – Держекоінспекція у Львівській області), в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Солонківської сільської ради грошові кошти за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської діяльності в розмірі 275 694 грн 38 коп.
Позов обґрунтовано тим, що розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації № 728/0/5-20 від 02 вересня 2020 року виділено ОСОБА_1 у довгострокове тимчасове платне користування лісову ділянку площею 0, 6 га, розташовану в кварталі НОМЕР_1 виділ 5 Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс» терміном на 10 років. Рішенням Солонківської сільської ради № 3192 від 10 вересня 2019 року погоджено надання ОСОБА_1 в довгострокове тимчасове користування земельної ділянки лісового фонду площею 0, 60 га, яка знаходиться в постійному користуванні Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс» на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Поршнянського старостинського округу в кварталі НОМЕР_1 виділ НОМЕР_2 . Вказану земельну ділянку передано ОСОБА_1 в користування згідно акта про передачу лісової ділянки в користування від 01 грудня 2020 року. Пунктом 12 договору передбачено, що після припинення дії договору тимчасовий лісокористувач повертає постійному лісокористувачу лісову ділянку. У випадку погіршення стану і корисних властивостей лісової ділянки, що була виділена в довгострокове тимчасове користування, пов`язаних з використанням лісових ресурсів, тимчасовий лісокористувач відшкодовує постійному лісокористувачеві збитки у розмірі, визначеному сторонами відповідно до законодавства. Окрім цього, пунктом 18 договору визначено, що тимчасовий лісокористувач зобов`язаний виконувати встановлені обмеження в обсязі, передбаченому законом та договором; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель; вести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, тощо; забезпечити охорону лісу від самовільних рубок і пожеж. 29 березня 2021 року заступником керівника лісничого Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс» Ільчуком В. М. та майстром лісу ОСОБА_2 при обстеженні кварталу 17 виділ 5 виявлено незаконну порубку 47 дерев різних порід, що підтверджується актом огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 29 березня 2021 року з долученням: відомості переліку пнів самовільної рубки в кв. 17 вид. 5, площа 0, 6 га, переліку дерев по породах лісосіки № 1,1, матеріально-грошовою оцінкою лісосіки № 1,1, розрахунку розміру шкоди, а також протоколом допиту свідка ОСОБА_3 , протоколом огляду місця події від 19 червня 2021 року (у кримінальному провадженні). Як вбачається з вищевказаних документів, від підписання акту огляду та відомості переліку пнів відповідач відмовився. У протоколі огляду місця події від 19 червня 2021 року, проведеного старшим слідчим СВ ВП №6 ЛРУП ГУНП у Львівській області Ровдич Ю. М. в присутності понятих, зазначено, що на вищевказаній лісовій ділянці виявлено 47 пнів різних порід дерев. Держекоінспекцією у Львівській області на адресу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області скеровано листа № 06-3660 від 30 червня 2021 року із розрахунком шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, визначеної на підставі такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665, розмір якої становить 275 694 грн 38 коп. Розмір шкоди, згідно розрахунку, проведеного Пустомитівським ДЛГП «Галсільліс» складає - 115 810 грн 19 коп. З огляду на те, що земельні ділянки в кварталі НОМЕР_1 виділ НОМЕР_2 відносяться до Пустомитівського лісництва Пустомитівського ДЛПЛГП «Галсільліс» та перебувають у відповідача – ОСОБА_1 у довгостроковому тимчасовому користуванні (для рекреаційних цілей) на підставі договору № 19 від 01 грудня 2020 року, пунктом 18 якого передбачено, що саме тимчасовий лісокористувач забезпечує охорону лісу від самовільних рубок, який в порушення норм статей 20, 63, пункту 5 статті 64 Лісового кодексу України (далі – ЛК України) не забезпечив охорону і збереження лісових насаджень, тобто допустив протиправну бездіяльність, наслідком якої стало незаконне вирубування дерев у кількості 47 шт. Відповідач, допустивши протиправну бездіяльність у вигляді не вчинення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок на переданій йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело до незаконного вирубування дерев, а відтак, відповідач на виконання вимог чинного законодавства повинен бути притягнутий до відповідальності за правопорушення, тобто має відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок допущення ним незаконної вирубки дерев у сумі 275 694 грн 38 коп.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2025 року в задоволенні позовних вимог Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області до ОСОБА_1 , треті особи: Пустомитівське дочірнє лісогосподарське підприємство Лісогосподарського підприємства «Галсільліс», Державна екологічна інспекція у Львівській області про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської діяльності, відмовлено.
Додатковим рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 лютого 2025 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 – Гай О. О. про ухвалення додаткового рішення у справі в частині стягнення судових витрат по цивільній справі задоволено частково.
Стягнуто з Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 21 326 грн 20 коп.
В іншій частині заяви відмовлено.
Рішення суду оскаржив заступник керівника Львівської обласної прокуратури, подавши в березні 2025 року апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2025 року та постановити нове, яким позов задовольнити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення не врахував, що прокуратурою доведено як факт протиправної діяльності відповідача, так і розмір заподіяної ним шкоди навколишньому середовищу, у зв`язку з незаконною порубкою дерев, а відповідачем не доведено, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Оскільки факт незаконної порубки виявлено під час здійснення довгострокового тимчасового користування земельною ділянкою відповідачем, останній в силу вимог лісового законодавства несе повну відповідальність за спричинену такими діями шкоду. Вважає неналежним та недопустимим прийнятий судом доказ, а саме висновок комплексної судової інженерно-еколого-лісогосподарської експертизи від 24 квітня 2023 року № 4354-Е, оскільки один з експертів, які її проводили, а саме ОСОБА_4 не включений до реєстру атестованих судових експертів. Тобто, дана експертиза не може відповідати статусу «комплексна». З висновку експерта убачається, що ОСОБА_5 попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 КК України, у той час як ОСОБА_4 попереджений лише за статтею 384 КК України. З висновку незрозуміло, які матеріали використав експерт, адже ним досліджувалось 68 пнів, хоча предметом доказування є 47 незаконно зрубаних дерев. Таким чином місцевим судом порушено принцип «вірогідності доказів».
Додаткове рішення суду в апеляційному порядку не оскаржується.
Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.
До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації № 728/0/5-20 від 02 вересня 2020 року виділено ОСОБА_1 у довгострокове тимчасове платне користування лісову ділянку площею 0, 6 га, розташовану в кварталі НОМЕР_1 виділ НОМЕР_2 Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс» на території Солонківської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району, терміном на 10 років для рекреаційних та культурно-оздоровчих цілей.
Рішенням Солонківської сільської ради № 3192 від 10 вересня 2019 року погоджено надання ОСОБА_1 в довгострокове тимчасове користування земельної ділянки лісового фонду площею 0, 60 га, яка знаходиться в постійному користуванні Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс» на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Поршнянського старостинського округу в кварталі НОМЕР_1 виділ 5.
01 грудня 2020 року між постійним лісокористувачем: Пустомитівським дочірнім лісогосподарським підприємством ЛГП «Галсільліс» та тимчасовим лісокористувачем ОСОБА_1 було укладено договір № 19 на право довгострокового тимчасового користування лісами (далі – договір).
Згідно пункту 1 договору постійний лісокористувач виділяє, а тимчасовий лісокористувач приймає в довгострокове тимчасове платне користування лісову ділянку для рекреаційних цілей. В тимчасове користування виділяється лісова ділянка загальною площею 0, 6 га, яка розташована лісництво: Пустомитівське квартал № 17, виділ 5, площа 0, 6 га, склад – 4Лпд3Бп1Дз2Гз+Яв, клас бонітету – 1, вік 75 років, діаметр 36 см, висота 25 м, повнота 0,7, загальний запас на 1 га - 260 м.куб.
У пункті 12 договору передбачено, що після припинення дії договору тимчасовий лісокористувач повертає постійному лісокористувачу лісову ділянку. У випадку погіршення стану і корисних властивостей лісової ділянки, що була виділена в довгострокове тимчасове користування, пов`язаних з використанням лісових ресурсів, тимчасовий лісокористувач відшкодовує постійному лісокористувачеві збитки у розмірі, визначеному сторонами відповідно до законодавства.
В пункті 18 договору зазначено, що тимчасовий лісокористувач зобов`язаний виконувати встановлені обмеження в обсязі, передбаченому законом та договором; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель; вести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, тощо; забезпечити охорону лісу від самовільних рубок і пожеж.
Також 01 грудня 2020 року між постійним лісокористувачем: Пустомитівським дочірнім лісогосподарським підприємством ЛГП «Галсільліс» та тимчасовим лісокористувачем ОСОБА_1 було підписано акт про передачу лісової ділянки в користування до Договору № 19 на право довгострокового тимчасового користування лісами.
В акті зазначено, що в тимчасове користування виділяється лісова ділянка загальною площею 0, 6 га, яка розташована лісництво: Пустомитівське, квартал № 17, виділ 5, площа 0, 6 га, склад – 4Лпд3Бп1Дз2Гз+Яв, клас бонітету – 1, вік 75 років, діаметр 36 см, висота 25 м, повнота 0,7, загальний запас на 1 га - 260 м.куб. Лісова ділянка, яка передається в користування, при огляді сторонами не має недоліків та інших особливостей, що можуть перешкоджати її ефективному використанню або вплинути на нього.
У протоколі огляду місця події від 19 червня 2021 року зазначено, що проведеним оглядом встановлено: огляд проводиться на території Поршнянського старостинського округу, а саме у дачному кооперативі «Мрія», що знаходиться неподалік. Неподалік вказаного кооперативу розташована ділянка, вкрита лісом площею 0, 6 га. Вказана ділянка по периметру огороджена колючим дротом. Заходячи на територію ділянки наявні лісові насадження, а саме дерева липи, берези, граба, дуба. Також на вказаній ділянці наявні пні з явними ознаками зрізу. Лісопродукція на вказаній ділянці відсутня. Під час огляду виявлено 47 пнів різних порід та різних діаметрів.
Обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс» 29 березня 2021 року складено акт огляду місця вчинення правопорушення лісового господарства в якому зазначено, що 29 березня 2021 року о 15 год 30 хв. квартал 17 виділ 5 на площі 0, 6 га в рекреаційно-оздоровчих лісах виявлено незаконну рубку дерев в кількості 47 штук, відповідальність за яке передбачена статтею 65 КУпАП. На місці вчинення правопорушення лісового законодавства в графі виявлено та вилучено зазначено – не вилучались. В графі «Обсяг лісопродукції, виявленої на місці вчинення правопорушення» зазначення видів лісопродукції відсутня, вказано: дивись додаток. У результаті цього порушення заподіяно шкоду лісовому господарству 115 810 грн 19 коп. У таблиці у графі вид правопорушення зазначено: незаконна рубка дерев. У графах діаметр дерева, кількість дерев, маса дерев, таксована вартість, розмір шкоди, одиниці виміру - зазначення відсутні. В графі «Порода дерев (чагарників)» вказано дивись додаток.
Головним лісничим ОСОБА_3 та майстром лісу ОСОБА_6 29 березня 2021 року складено відомість переліку пнів самовільної рубки в кв. 17 вид 5 площа 0, 6 га, в якому зазначено: граб звичайний – кількість пнів 20; черешні - кількість пнів 30, липа дрібнолиста - кількість пнів 9; дуб звичайний - кількість пнів 2; осика - кількість пнів 6; вільха чорна - кількість пнів 6; береза - кількість пнів 3. З розрахунку розміру шкоди, незаконної рубки заподіяної пошкодженням до ступеня припинення росту дерев незаконної рубки в обході № 2 в кварталі 17 Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс» (додаток до протоколу № 1) вказано збитків з урахуванням індексації на 2021 рік в сумі 115 810 грн 00 коп.
Головним лісничим ОСОБА_3 та майстром лісу ОСОБА_6 складено перелік дерев лісосіки № 1,1, де зазначено рік рубки 2021, Лісництво Пустомитівське ДЛГП, квартал 17, виділ 5, площа 0, 6 га, вид рубки – самовільна рубка, склад до рубки - 4Лпд3Бп1Дз2Гз+Яв, після рубки – зазначення відсутнє, запас на 1 га - 260/225; перелік дерев по породах: граб – 20, вільха – 6, дуб – 2, липа – 9, черешня – 1, осика – 6, береза – 3.
Як вбачається з розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконною вирубкою дерев породи дуб, граб, осика, вільха чорна, черешня, липа в кварталі 17 виділ 5 Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс» відповідно до листа Львівського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Львівській області відділу поліції № 6 від 17 червня 2021 року № 5830/43/08-4, проведеного старшим держінспектором з охорони навколишнього природного середовища Львівської області від 13 червня 2021 року, визначено розмір шкоди у сумі 275 694 грн 38 коп.
З інформації, наданої ДЛГП «Галсільліс» вих. № 111 від 24 липня 2023 року вбачається, що за період з 01 січня 2015 року по 01 грудня 2020 року лісорубні квитки на жоден вид рубки не видавались і рубки, відповідно, не проводились.
З інформації, наданої ДЛГП «Галсільліс» вих. № 111 від 24 липня 2023 року вбачається, що розрахунок Пустомитівським ДЛГП «Галсільліс» проводився в день виявлення лісопорушення 29 березня 2021 року в польових умовах, в місці вчинення правопорушення, з метою складання акта огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства» та його підписання лісопорушником ОСОБА_1 ; на час складання акта огляду, протоколи про лісопорушення мали право складати лісові інспектори державної лісової охорони, перелік яких передбачено в «Методичних рекомендаціях щодо оформлення державною лісовою охороною матеріалів про адміністративні правопорушення та приписів про усунення порушень вимог лісового законодавства» пункт 1.6, тобто вони не мали права складати протокол про лісопорушення і, відповідно, розрахунок розміру шкоди, який іде додатком до протоколу; ОСОБА_1 відмовлявся від підписання документів без означення суми збитків, тому в лісі, використовувались знімки з телефонів (вайбер) та телефонний калькулятор, обраховувалась суми збитків. В кінцевому результаті ОСОБА_1 від підпису відмовився, а матеріали були передані в Пустомитівський відділ поліції. В подальшому під час відбору пояснень слідчою, було вказано, про допущені помилки в обрахунку збитків та необхідності перерахунку державною екологічною інспекцією у Львівській області.
Львівським НДІСЕ проведено комплексну судову інженерно-еколого-лісогосподарську експертизу, за результатами якої складено висновок експертів за результатами проведення комплексної судової інженерно-еколого-лісогосподарської експертизи в цивільній справі № 450/424/22 за договором між ЛНДІСЕ та адвокатом Гай О.О. № 4354-Е від 24 квітня 2023 року
Як убачається з даного висновку експертів зроблено висновки: протягом часу 2015 року до березня 2020 року на досліджуваній орендованій земельній ділянці площею 0, 6 га виділу 5 кварталу 17 Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс», яка перебуває у тимчасовому користуванні ОСОБА_1 згідно акта про передачу лісової ділянки в користування від 01 грудня 2020 року відповідно до договору № 19 від 01 грудня 2020 року на право довгострокового тимчасового користування лісами, кількість зрубаних деревних порід (відповідно до кількості виявлених пнів) становить - 68 шт, а саме: граб звичайний – кількість 20 шт, липа дрібнолиста – кількість 31 шт, дуб звичайний – кількість 4 шт, осика – кількість – 6 шт, вільха чорна – кількість 1 шт, береза – кількість 2 шт, клен-явір - кількість 4 шт.
Рубка 68 дерев (за кількістю вирубаних пнів), а саме: граб звичайний – кількість 20 шт, липа дрібнолиста – кількість 31 шт, дуб звичайний – кількість 4 шт, осика – кількість – 6 шт, вільха чорна – кількість 1 шт, береза – кількість 2 шт, клен-явір – кількість 4 шт на земельній ділянці площею 0,6 га виділу 5 кварталу 17 Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс», яка перебуває у тимчасовому користуванні ОСОБА_1 відповідно до договору № 19 від 01 грудня 2020 року на право довгострокового тимчасового користування лісами, була проведена в період часу до фактичної передачі останньому лісової ділянки в користування 01 грудня 2020 року. Виходячи з вищевикладеного встановити відповідність дій осіб, причетних у досліджуваному випадку до рубки на земельній лісовій ділянці площею 0, 6 га, яка розташована у Пустомитівському ДЛГП «Галсільліс» (квартал № 17 виділ №5) у періоді часу 2015 рік – березень 2020 року вимогам нормативних документів у сфері екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовище та використання природних ресурсі не вважається можливе, оскільки виходить за межі експертного завдання.
Прокурором до матеріалів справи долучено висновок експерта за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи за №425021142270000025 від 08 листопада 2023 року № 1212/23-28. На вирішення експертизи було поставлено питання: 1. Яким є розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільної рубки 47 дерев, а саме: граб звичайний кількість 20 шт, черешня кількість 1шт; липа дрібнолиста кількість 9 шт; дуб звичайний кількість 2 шт; осика кількість 6 шт; вільха чорна кількість 6 шт; береза кількість 3 шт, на земельній ділянці площею 0, 6 га, яка розташована на території Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс» Львівської області (квартал № 17, виділ №5) ? 2. В який період часу (місяць, рік) відбулась рубка 47 дерев, а саме: граб звичайний кількість 20 шт, черешня кількість 1 шт;, липа дрібнолиста кількість 9 шт; дуб звичайний кількість 2 шт; осика кількість 6 шт; вільха чорна кількість 6шт; береза кількість 3 шт, на земельній ділянці площею 0,6 га, яка розташована на території Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс» Львівської області (квартал № 17, виділ №5)?
Експертом зроблено наступні висновки: 1. Розмір шкоди, завданої внаслідок незаконної, як встановлено слідством, порубки 47 дерев різних порід та діаметрів на території кварталу 17 виділ 15 Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс» в урочищі «Поршна» становить 290 677 грн 40 коп. 2. Дати відповідь на друге питання не видається за можливим, оскільки відповідно до пункту 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року№ 53/5, поставлене питання виходить за межі компетенції експерта.
Згідно акту ревізії № 10 від 15 квітня 2015 року у розділі 3 Наявність самовільних рубок, не оформлених актами про лісопорушення (не заклеймовані пні) зазначено квартал 27, виділи 5, 1.
Згідно акту ревізії № 14 від 20 листопада 2015 року у розділі 3 Наявність самовільних рубок, не оформлених актами про лісопорушення (не заклеймовані пні) зазначено квартал 26, виділ 1.
Згідно акту ревізії № 18 від 23 березня 2016 року у розділі 3 Наявність самовільних рубок, не оформлених актами про лісопорушення (не заклеймовані пні) відсутні зазначення. (відсутній підпис голови комісії головного лісничого).
Згідно акту ревізії № 22 від 11 листопада 2016 року у розділі 3 Наявність самовільних рубок, не оформлених актами про лісопорушення (не заклеймовані пні) відсутні зазначення.
Згідно акту ревізії б/н від 23 березня 2017 року у розділі 3 Наявність самовільних рубок, не оформлених актами про лісопорушення (не заклеймовані пні) відсутні зазначення. (відсутній підпис члена комісії майстра лісу ОСОБА_7 ).
Згідно акту ревізії б/н від 14 листопада 2017 року у розділі 3 Наявність самовільних рубок, не оформлених актами про лісопорушення (не заклеймовані пні) відсутні зазначення. (відсутній підпис члена комісії майстра лісу Явного Р. М.).
Згідно акту ревізії б/н від 04 квітня 2018 року. у розділі 3 Наявність самовільних рубок, не оформлених актами про лісопорушення (не заклеймовані пні) відсутні зазначення.
Згідно акту ревізії № 22 від 16 листопада 2018 року. у розділі 3 Наявність самовільних рубок, не оформлених актами про лісопорушення (не заклеймовані пні) відсутні зазначення.
Згідно акту ревізії б/н від 29 березня 2019 року у розділі 3 Наявність самовільних рубок, не оформлених актами про лісопорушення (не заклеймовані пні) відсутні зазначення.
Згідно акту ревізії б/н від 14 листопада 2019 року. у розділі 3 Наявність самовільних рубок, не оформлених актами про лісопорушення (не заклеймовані пні) відсутні зазначення.
Згідно акту ревізії б/н від 02 квітня 2020 року. у розділі 3 Наявність самовільних рубок, не оформлених актами про лісопорушення (не заклеймовані пні) відсутні зазначення.
Згідно акту ревізії № 2 від 26 листопада 2020 року у розділі 3 Наявність самовільних рубок, не оформлених актами про лісопорушення (не заклеймовані пні) відсутні зазначення.
Листом Міністерства юстиції України від 20 червня 2023 року надано витяг з державного реєстру атестованих судових експертів стосовно судового експерта ОСОБА_8 , з якого вбачається індекс та вид експертної спеціальності: 10.19 дослідження обставин та організаційно-технічних причин і наслідків впливу техногенних джерел на об`єкти довкілля. Також повідомлено, що за даними реєстру ОСОБА_4 у реєстрі не значиться.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 пояснив, що в інституті проводяться інженерно-екологічна експертиза, яка може стосуватись усіх об`єктів, зокрема, природних ресурсів. Окрім експерта установою залучається фахівець відповідного профілю, що відповідає вимогам абзацу 2 статті 9 Закону України «Про судову експертизу». В результаті вивчення матеріалів справи проводилась комплексна судова інженерно-еколого-лісогосподарську експертиза, за результатами якої складено висновок експертів. Для проведення даної експертизи був залучений відповідний фахівець з НЛУ Король М. М. У висновку чітко зазначено які дослідження проводив експерт ОСОБА_8 та ОСОБА_4 та висновки були зроблено ними спільно. Також ОСОБА_8 був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за статтями 384, 385 КК України, а ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за статтею 384 КК України. Підтримав висновки, зроблені у висновку експертів № 4354-Е.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 , вказав, що працює доцентом кафедри лісової таксації та лісовпорядкування НЛУ України, був залучений НДІСЕ як фахівець даного фахового напрямку для проведення судової інженерно-еколого-лісогосподарської експертизи, на підставі клопотання НДІСЕ. Ним спочатку оформляється наукове обґрунтування, пізніше з експертом готується експертний висновок. Особисто проводив натурні дослідження на даній території, використовував сателітні знімки даної території різних періодів. При здійсненні натурних досліджень встановив наявність усіх пнів з фотофіксацією таких, визначив їх розміри та розташування, визначив деревний вид та пізніше визначив ступінь деструкції пнів. Підтвердив, що був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст.384 КК України та підтримав висновки, зроблені у висновку експертів № 4354-Е. ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за статтею 384 КК України.
Предметом спору у даній справі є відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок незаконної порубки дерев.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.
Згідно з частиною четвертою статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (частина перша статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).
Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах (частина друга статті 1 ЛК України).
Згідно з частиною другою статті 24 ЛК України збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 105 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.
Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Шкода, заподіяна лісу, не наданому в користування, у разі невстановлення осіб, винних у заподіянні шкоди, відшкодовується органом місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода (стаття 107 ЛК України).
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.
Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди.
Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Потерпіла особа має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.
Такий підхід є усталеним в судовій практиці.
Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року N 665 затверджено такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу (далі – Постанова № 665).
Право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами (частина перша статті 16 ЛК України).
Статтею 18 ЛК України врегульовано питання тимчасового користування лісами.
Так, об`єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають у державній, комунальній або приватній власності.
Тимчасове користування лісами може бути: довгостроковим - терміном від одного до п`ятдесяти років і короткостроковим - терміном до одного року.
Довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт.
Довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.
Орган виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, для надання погодження на виділення лісової ділянки у довгострокове тимчасове користування лісами може здійснювати огляд такої ділянки на місці.
Довгострокове тимчасове користування лісами приватної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок шляхом укладення між власником лісів та тимчасовим лісокористувачем договору, який підлягає реєстрації в органі виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.
Короткострокове тимчасове користування лісами для заготівлі другорядних лісових матеріалів, побічних лісових користувань та інших потреб, передбачених цим Кодексом, здійснюється без вилучення земельних ділянок у власника лісів, постійного лісокористувача на підставі спеціального дозволу, що видається власником лісів, постійним лісокористувачем підприємствам, установам, організаціям, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам.
Суб`єктами правовідносин тимчасового користування лісами є: власники лісів або уповноважені ними особи; підприємства, установи, організації, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.
Тимчасовий лісокористувач не має права передавати лісові ділянки в тимчасове користування іншим особам.
Стаття 20 ЛК України визначає права та обов`язки тимчасових лісокористувачів на умовах довгострокового користування.
Частиною третьою цієї статті Кодексу визначено, що законом та договором можуть бути передбачені й інші права та обов`язки тимчасових лісокористувачів на умовах довгострокового користування.
Вимоги нормативно-правових актів з ведення лісового господарства є обов`язковими до виконання всіма власниками лісів, постійними і тимчасовими лісокористувачами (частина четверта статті 38 ЛК України).
Згідно зі статтею 63 ЛК України ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
Підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані, зокрема, здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень (пункт 5 частини першої статті 64 ЛК України).
Одним із завдань контролю за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів є забезпечення додержання лісового законодавства власниками лісів, постійними і тимчасовими лісокористувачами (пункт 3 частини першої статті 93 ЛК України).
Виходячи з обставин даної справи, відповідач є тимчасовим лісокористувачем на умовах довгострокового користування, відповідно до укладеного ним договору, умовами якого (пункт 18) на нього покладено, зокрема, обов`язок забезпечити охорону лісу від самовільних рубок і пожеж.
Системний аналіз положень статті 86, пункту 5 частини другої статті 105, статті 107 ЛК України дає підстави для висновку про те, що у випадку порушення вимог щодо організації охорони і захисту лісів, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, а також передбачено, що підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.
Отже, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. При цьому, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.
Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 16 серпня 2022 року в справі № 925/1598/20, від 18 травня 2023 року у справі № 914/669/22, від 11 січня 2024 року в справі № 922/618/22, від 24 січня 2024 року в справі № 907/449/22, від 24 березня 2024 року в справі № 908/65/23.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження завдання йому майнової шкоди, адже факт наявності пнів на земельній ділянці, користувачем якої є відповідач, останнім не заперечується, довів наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача, а також довів, що відповідач і є тим заподіювачем шкоди, а останній не довів відсутності своєї вини у спричиненні шкоди позивачу, зокрема тієї обставини, що порубка мала до виділення йому в довгострокове тимчасове користування земельної ділянки, на якій уповноваженим органом виявлено пні дерев, внаслідок їх зрубання, саме під користування відповідачем такою земельною ділянкою, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог.
При цьому, сам факт відсутності преюдиційних судових рішень, які би доводили, що шкода заподіяна саме відповідачем як у справі про адміністративне правопорушення, так і в кримінальній справі, не звільняє заподіювача шкоди від її відшкодування в цивільно-правовому порядку.
Розмір шкоди обрахований відповідно до положень Постанови № 665, підтверджений відповідною експертизою, а відповідачем не спростований.
Також колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що акт огляду місця вчинення правопорушення лісового господарства (з додатками), протокол огляду місця події (з додатками), а також акти ревізії (окрім тих, які не взято місцевим судом до уваги через їх непідписання усіма членами комісії) є належними доказами для встановлення факту правопорушення, що відповідає висновкам Верховного Суду викладеним у постановах від 26 травня 2022 року в справі № 922/2317/21, від 26 липня 2022 року в справі №924/883/21, від 18 травня 2023 року в справі № 914/669/22.
Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про неналежність та недопустимість такого доказу як висновок комплексної судової інженерно-еколого-лісогосподарської експертизи, колегія суддів частково погоджується з ними, виходячи з такого.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судову експертизу» особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом.
Експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи (частина перша статті 72 ЦПК України).
Згідно зі положеннями частини першої та п`ятої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Статтею 112 ЦПК України визначено, що комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань. У висновку експертів зазначається, які дослідження і в якому обсязі провів кожний експерт, які факти він встановив і яких висновків дійшов. Кожен експерт підписує ту частину висновку, яка містить опис здійснених ним досліджень, і несе за неї відповідальність. За результатами проведених досліджень, узагальнення та оцінки отриманих результатів експертами складається та підписується єдиний висновок, в якому формулюється загальний висновок щодо поставлених на вирішення експертизи питання або питань. У разі виникнення розбіжностей між експертами висновки оформлюються відповідно до частини другої статті 111 цього Кодексу.
З огляду на те, що приписи ЦПК України як спеціального нормативного акта, який має силу закону, що узгоджується з нормами статей 10 та 11 Закону України «Про правотворчу діяльність», в імперативній формі не визначають, що експертом у цивільному процесі може бути виключно судовий експерт, внесений до державного Реєстру атестованих судових експертів, залучення до проведення згаданої експертизи ОСОБА_4 узгоджується з вимогам чинного законодавства, тому підстав вважати висновок експертизи, складений за його участю недопустимим доказом, немає.
Колегія суддів погоджується з мотивами суду першої інстанції про те, що відповідна експертиза проведена на підстави ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 лютого 2022 року, заперечення щодо якої не включені до апеляційної скарги. За результатами дослідження наданих матеріалів експертами на поставлені питання надано вичерпні відповіді. У судовому засіданні місцевого суду експерти дали вичерпні пояснення, щодо свого висновку, підтримали зроблені ними висновки.
Згідно зі статтею 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Надавши оцінку згаданому висновку у поєднанні з іншими доказами у справі, зокрема, висновком інженерно-екологічної експертизи від 08 листопада 2023 року № 1212/23-28, колегія суддів вважає, що жоден із цих висновків в категоричній формі не надає відповідь щодо точної дати, а також кількості зрубаних дерев (у висновку № 1212/23-28 – 47 шт, а у висновку №4354-Е – 68 шт) на земельній ділянці, користувачем якої є відповідач, а доказування, згідно зі частиною шостою статті 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях.
У цьому зв`язку, колегія суддів повертається до своїх раніше висловлених висновків щодо того, що відповідачем не спростовано факту рубки дерев саме після отримання ним в користування земельної ділянки, а не підтверджено, що такий факт мав раніше цього часу.
Пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За приписами частини другої статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржене рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд, відповідно, змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанції, сплачений прокурор при подання позову в розмірі 4 135 грн 41 коп. та при поданні апеляційної скарги в розмірі 6 250 грн 50 коп. 
Щодо додаткового рішення
Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.
У зв`язку із скасуванням рішення суду першої інстанції, з ухваленням нового про задоволення позову втрачає чинність і додаткове рішення суду від 20 лютого 2025 року, ухвалене щодо судових витрат, відповідно, додаткове рішення також підлягає скасуванню.
Наведене узгоджується з роз`ясненнями, викладеними у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі».
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури задовольнити
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2025 року скасувати, ухвалити нове рішення.
Позов керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області до ОСОБА_1 , треті особи: Пустомитівське дочірнє лісогосподарське підприємство Лісогосподарського підприємства «Галсільліс», Державна екологічна інспекція у Львівській області про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської діяльності, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в розмірі 275 694 грн 38 коп.
Додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 лютого 2025 року скасувати
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської обласної прокуратури 4 135 грн 41 коп. судового збору, сплаченого за подання позову та 6 250 грн 50 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий                                                         С.М. Копняк

Судді:                                                                        С.М. Бойко

А.В. Ніткевич