ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 р.	Справа № 547/446/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 07.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Харченко В.Ф., вул. Шевченка, 31, смт. Семенівка, Семенівський, Полтавська, 38200, повний текст складено 07.05.25 року по справі № 547/446/25
          за позовом    ОСОБА_1  
          до    Департаменту патрульної поліції Національної поліції України            
          про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4456965 від 09.04.2025, за,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4456965 від 09.04.2025, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог, позивач, зазначав, що 29.09.2024 за адресою м. Кременчук, пр-т Лесі Українки, 22, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб у якому знаходився ОСОБА_2 . В ході спілкування, у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано йому пройти медичний огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_2 погодився пройти вказаний огляд, після чого здавши у відповідному медичному закладі необхідні біологічні зразки був відпущений працівниками поліції.
Також, йому надали відповідне повідомлення про необхідність прибуття до БПП в м. Кременчук 20.11.2024 для складання відповідного протоколу. 20.11.2024 ОСОБА_2 прибув до БПП в м. Кременчук за адресою м. Кременчук, пр. Захисників Азовсталі, 3, проте, на вході працівники поліції повідомили йому, що його висновок не надходив і про результати йому повідомлять пізніше за телефоном.
09.04.2025 працівники поліції зупинили Павельєва А.В. та повідомили йому про те, що він позбавлений права керування відповідно до постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука. Далі ОСОБА_2 прибув до суду та виявилося, що 20.01.2025 Автозаводським районним судом м. Кременчука по справі № 524/15779/24 було винесено постанову, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. В ході ознайомлення із матеріалами справи, було встановлено, що 29.11.2024 КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» було складено висновок про те, що ОСОБА_2 станом на 29.09.2024 03:29 перебував у стані наркотичного сп`яніння. Проте, про існування цього висновку ОСОБА_2 не знав, не був із ним ознайомлений. Також, у матеріалах справи наявний протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРТ № 195291, відповідно до якого, ОСОБА_2 відмовився від його отримання. Проте, працівники поліції жодним чином не повідомили ОСОБА_2 про складання такого документу, що є порушенням його прав. При розгляді протоколу у суді ОСОБА_2 не отримував жодної повістки про виклик до суду та не знав про судове провадження, оскільки не знав, що справа відносно нього взагалі розглядається. Посвідчення водія у ОСОБА_2 не вилучали, у додатку «ДІЯ» посвідчення водія станом на 09.04.2025 відображалося.
Таким чином ОСОБА_2 не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП оскільки не знав та не міг знати про те, що його було позбавлено права керування транспортними засобами, та вважає оскаржувану постанову протиправною та незаконною.
Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 07.05.2025 року позов задоволено у повному обсязі. 
Скасувано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4456965 від 09.04.2025, за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою на ОСОБА_2 накладено штраф 20400,00 грн, і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 484,48 грн судових витрат зі сплати судового збору.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що 09.04.2025 року позивач здійснював рух на транспортному засобі, фактично будучи позбавленим права керування з 30.01.2025 року постановою Автозаводського айонного суду м. Кременчука Полтавської області, що набрала законної сили, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Отже, в даному випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.
Позивач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 09.04.2025 працівники поліції зупинили Павельєва А.В. та повідомили йому про те, що він позбавлений права керування відповідно до постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука. Далі ОСОБА_2 прибув до суду та виявилося, що 20.01.2025 Автозаводським районним судом м. Кременчука по справі № 524/15779/24 було винесено постанову, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. В ході ознайомлення із матеріалами справи, було встановлено, що 29.11.2024 КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» було складено висновок про те, що ОСОБА_2 станом на 29.09.2024 03:29 перебував у стані наркотичного сп`яніння.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності винесення спірної постанови; відповідачем не надано до суду жодних належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості винесення спірної постанови стосовно позивача у частині вчинення відповідного правопорушення з умислу чи необережності (пункти 6, 18.1 рішення) (ст.ст. 2, 72-77, 79 КАС).
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України).
Згідно пп. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.01.2025 у справі № 524/15779/24 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.
Зазначена постанова набрала законної сили 30.01.2025.
Відповідно до ст. 317 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Отже, при притягненні особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що на момент винесення оскаржуваної постанови від 09.04.2025 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, позивач був позбавлений права керування транспортними засобами в силу постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.01.2025 у справі № 524/15779/24.
Стосовно доводів представника позивача про відсутність доказів інформування його про прийняття судового рішення про позбавлення права керування транспортним засобом колегія суддів зазначає, що положення ст. 317 КУпАП пов`язують факт позбавлення особи права керування транспортним засобом саме із набранням законної сили відповідним рішенням суду.
Зі змісту постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.01.2025 у справі № 524/15779/24 встановлено, що позивач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, проте до судового засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.
Також, згідно з вказаною постановою позивач був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та його направлення для розгляду до Автозаводського районного суду м. Кременчука.
Слід враховувати, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Отже, позивач не був позбавлений можливості проявляти зацікавленість та вчиняти активні дії з метою отримання інформації щодо стану розгляду матеріалу щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Об`єктивних причин, що перешкоджали позивачу користуватись своїми процесуальними правами, дотримуватись відповідних обов`язків останнім не повідомлено.
Стосовно посилань позивача на допущені Автозаводського районного суду м. Кременчука процесуальні порушення в частині неналежного повідомлення його про розгляд справи № 524/15779/24, та не направлення на його адресу копії постанови, колегія суддів зазначає, що такі обставини фактично обґрунтовують незгоду позивача із постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.01.2025 у справі № 524/15779/24 , та не спростовують факт позбавлення позивача права керування транспортним засобом.
При цьому, постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.01.2025 у справі № 524/15779/24 позивачем не оскаржувалась.
Отже, у ході судового розгляду не спростовано факт керування позивачем транспортним засобом, будучи позбавленим права керування.
Крім того, колегія суддів зазначає, що порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення передбачений гл. 22 КУпАП.
Статтею 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно зі ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Статтею 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 126 КУпАП, з огляду на що оскаржувана постанова є правомірною на скасуванню не підлягає.
Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зробив помилкові висновки.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 07.05.2025 року по справі № 547/446/25, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України  задовольнити.
Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 07.05.2025 по справі № 547/446/25  скасувати.
Ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4456965 від 09.04.2025, за ч.4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	А.О. Бегунц    В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено  29.07.2025 року