ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року 
м. Київ

справа № 160/11473/24
адміністративне провадження № К/990/11722/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О.,
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства «Видавництво «Зоря» корпоративного підприємства АТ «ДАК «Укрвидавполіграфія», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Українське видавничо-поліграфічне об`єднання», про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Видавництво «Зоря» корпоративного підприємства АТ «ДАК «Укрвидавполіграфія» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року (прийняте у складі головуючого судді Олійника В.М.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року (ухвалену в складі колегії суддів: головуючого судді Шальєвої В.А., суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Е.)     
УСТАНОВИВ: 
І. Рух справи
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Акціонерного товариства «Видавництво «Зоря» корпоративного підприємства АТ «ДАК «Укрвидавполіграфія» (далі - АТ «Видавництво «Зоря») про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу у розмірі 10 009 800,46 грн за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Обґрунтовуючи позовну заяву позивач зазначив, що в інтегрованих картках акціонерного товариства «Видавництво «Зоря» станом на теперішній час обліковується податковий борг на загальну суму 10 009 800,46 грн., а саме:
- по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 4 937 947,63 грн.;
- по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 5 071 852,83 грн.
Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України, у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу, контролюючим органом сформовано податкову вимогу №0088512-1305-0464 від 07.06.2021 року, яку було направлено на адресу платника податків та яку було отримано представником 23.06.2021 року.
Відповідно до статті 89 Податкового кодексу України, 07.06.2021 року прийнято рішення №0088512-1305-0464 про опис майна акціонерного товариства «Видавництво «Зоря» у податкову заставу, проведено опис майна в податкову заставу та складено акт №1261/05905591/04-36-13-06-64 від 17.11.2023 року.
Проведено державну реєстрацію обтяження податкової застави в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 27.11.2023 за №52693262, від 18.05.2020 за №36530948, від 27.11.2023 за №52693623, від 19.05.2020 №36538583.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення №44597/6/04-36-13-06-21 від 01.09.2022 року про стягнення коштів з платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу по земельному податку з юридичних осіб.
У зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу, представник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відповідно до положень пункту 3 статті 95.3 Податкового кодексу України, просить надати дозвіл на погашення всієї суми податкового боргу у розмірі 10 009 800,46 грн. за рахунок майна АТ «Видавництво «Зоря» (код ЄДРПОУ 05905591), що перебуває у податковій заставі.
ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року, позов задоволено.
Надано дозвіл на погашення суми податкового боргу у розмірі 10 009 800,46 грн за рахунок майна Акціонерного товариства «Видавництво «Зоря» Корпоративного підприємства АТ «ДАК «Укрвидавполіграфія» (код ЄДРПОУ 05905591), що перебуває у податковій заставі.
Суду попередніх інстанцій висновували, що контролюючий орган вжив усіх заходів щодо погашення податкового боргу Відповідача, зокрема звертався до суду з вимогою про стягнення боргу, описував майно у податкову заставу та направляв інкасові доручення, які повернулись без виконання. На думку цих судів, ці обставини були підставою для погашення боргу за рахунок майна підприємства у податковій заставі. Таким чином, суди вважали, що Позивач підтвердив наявність обставин, які надають йому право звернутись до суду за дозволом на погашення боргу за рахунок майна.
ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, товариство подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Скаржник зауважує, що позивач не довів, що ним вжиті усі належні заходи для стягнення коштів з рахунків Відповідача. Верховний Суд неодноразово наголошував, що податковий орган, звертаючись до суду з вимогою про стягнення за рахунок майна, має обґрунтувати недостатність коштів (готівкових та на рахунках) та зазначити, які заходи були вжиті для погашення боргу за рахунок коштів. Суди попередніх інстанцій фактично не перевіряли, чи в повній мірі Позивачем було вжито заходи щодо стягнення коштів як передумови для звернення до суду з цим позовом. Також є посилання на те, що деякі інкасові доручення могли бути повернуті через помилки в заповненні або реквізитах, а не через відсутність коштів.
Також розрахунок податкового боргу, наданий Позивачем, за позицією Відповідача, є неправильним. Інтегрована картка платника податків може не відображати актуальну інформацію, містити подвійні нарахування або суми, у стягненні яких раніше було відмовлено судовими рішеннями.
У відзиві на касаційну скаргу товариства, податковий орган уважаючи її доводи безпідставними та необґрунтованими, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої та апеляційної інстанції без змін. 
IV. Установлені судами фактичні обставини справи
Суди попередніх інстанцій установили, що акціонерне товариство «Видавництво «Зоря» (код ЄДРПОУ 05905591) знаходиться на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року по справі №160/7873/20 адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства "Видавництво "Зоря" корпоративне підприємство АТ ДАК Укрвидавполіграфія про стягнення коштів - задоволено частково та вирішено:
Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих Акціонерне товариство "Видавництво "Зоря" корпоративне підприємство АТ ДАК Укрвидавполіграфія (код ЄДРПОУ 05905591), на користь Державного бюджету податковий борг у розмірі 5 827 479,62 грн.
На виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року по справі №160/7873/20 до установ банків направляються платіжні документи.
У інтегрованих картках акціонерного товариства «Видавництво «Зоря» станом на час звернення позивача до суду обліковується податковий борг на загальну суму 10 009 800,46 грн., а саме:
- по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 4 937 947,63 грн.;
- по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 5 071 852,83 грн.
Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України, у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу, контролюючим органом сформовано податкову вимогу №0088512-1305-0464 від 07.06.2021 року, яку було направлено на адресу платника податків та яку було отримано представником 23.06.2021 року.
Відповідно до статті 89 Податкового кодексу України, 07.06.2021 року прийнято рішення №0088512-1305-0464 про опис майна акціонерного товариства «Видавництво «Зоря» у податкову заставу, проведено опис майна в податкову заставу та складено акт №1261/05905591/04-36-13-06-64 від 17.11.2023 року.
Проведено державну реєстрацію обтяження податкової застави в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 27.11.2023 за №52693262, від 18.05.2020 за №36530948, від 27.11.2023 за №52693623, від 19.05.2020 №36538583.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення №44597/6/04-36-13-06-21 від 01.09.2022 року про стягнення коштів з платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу по земельному податку з юридичних осіб.
Відповідно до листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №23202/5/04-36-04-02-12 від 16.05.2024 року вбачається, що протягом 2024 року за платіжними інструкціями з рахунків підприємців в рахунок погашення податкового боргу стягнуто 579 020,89 грн.
Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна.
У зв`язку з відсутністю належного позитивного результату стягнення податкового боргу з розрахункових рахунків АТ «Видавництво «Зоря», з метою недопущення втрат бюджету, в ГУ ДПС у Дніпропетровській області виникла необхідність у наданні дозволу на погашення всієї суми податкового боргу у розмірі 10 009 800,46 грн. за рахунок майна АТ «Видавництво «Зоря» (код ЄДРПОУ 05905591), що перебуває у податковій заставі, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України (в редакції, чинній з 8 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ухвали Верховного Суду від 29 квітня 2025 року касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Норми підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлюють, що орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.
Приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу, про що зазначено у пункті 88.1 статті 88 ПК України.
Згідно з пунктом 88.2 вказаної статті, право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
При цьому, відповідно до пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає:
- 89.1.1. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;
- 89.1.2. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;
- 89.1.3. у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.
Пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".
У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.
Порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі, врегульовано положеннями статті 95 ПК України.
Пунктом 95.1 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Нормами пункту 95.3 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
На підставі аналізу наведених норм Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28 березня 2023 року у справі № 440/11471/21 зробив висновок про те, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, приймається на підставі рішення суду.
Тобто, обов`язковими умовами, наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом є:
(1) наявність у платника податків боргу зі сплати податків, зборів, обов`язкових платежів;
(2) сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку;
(3) відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.
Саме сукупність вказаних обставин наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.
І саме зазначені обставини входять до предмета доказування й у цій справі.
Аналогічний за змістом висновок наведено у постановах Верховного Суду від 15 червня 2023 року у справі № 160/13436/22, від 28 січня 2020 року у справі № 520/3516/19.
Перевіряючи наявність у платника податків боргу зі сплати податків, зборів, обов`язкових платежів, суди попередніх інстанцій вказали, що розмір податкового боргу Відповідача станом на час звернення до суду становить 10 009 800,46 грн.
Разом з тим, як підтверджується змістом наявних у матеріалах справи доказів такі обставини суд попередніх інстанцій установили лише виходячи із даних, що були зазначені в індивідуальній картці платника податків (далі також - ІКП), а також розрахунку податкового боргу, тобто лише з тих даних, що надав контролюючий орган.
ІКП акціонерного товариства «Видавництво «Зоря» станом на час звернення позивача до суду обліковується податковий борг на загальну суму 10 009 800,46 грн., а саме:
- по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 4 937 947,63 грн.;
- по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 5 071 852,83 грн.
Верховний Суд наголошує, що суди попередніх інстанцій фактично не перевірили та не давали оцінку доводам Відповідача щодо наявної суми податкового боргу у Відповідача на час звернення Позивача з цим позовом, а також на час прийняття рішення у цій справі та фактично не перевірили чи в повній мірі Позивачем було вжито заходи щодо стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, як передумови до звернення до суду з даним адміністративним позовом в порядку, визначеному абзацом другим та третім пункту 95.3 статті 95 ПК України.
З огляду на вище викладене, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що суди попередніх інстанцій не у повній мірі з`ясували всі обставини справи в частині вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення коштів з рахунків у банку.
За таких обставин, Верховний Суд не може визнати законними і обґрунтованими рішення судів попередніх інстанцій у цій справі, оскільки порушено принцип офіційного з`ясування обставин у справі, судами недотримано вимог процесуального закону щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи, невжиття належних та достатніх заходів для встановлення фактичних обставин справи, шляхом виявлення та витребування доказів, зокрема, з власної ініціативи.
За змістом частини четвертої статті 9 КАС України, суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.
Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 КАС України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.
Доказами в адміністративному судочинстві, відповідно до частини першої статті 72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частина друга цієї статті 72 КАС України).
Відповідно до частини четвертої статті 77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Статтею 80 КАС України передбачено право суду витребувати докази з власної ініціативи.
Згідно статті 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судом не з`ясовано обставини справи та не досліджено зібрані у справі докази, що мають значення для правильного її вирішення.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Частиною другою статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої   статті 328   цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або; 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
З урахуванням викладеного, керуючись нормами права, що підлягають застосуванню у даній справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Під час нового розгляду суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Видавництво «Зоря» корпоративного підприємства АТ «ДАК «Укрвидавполіграфія» - задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року у справі №160/11473/24 - скасувати, а справу направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на новий судовий розгляд.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                            О.О. Шишов
Судді                                                                                                                        І.В. Дашутін
                                                                                                                                 М.М. Яковенко