ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

16 червня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 739/2301/24
Головуючий у першій інстанції - Чепурко  В. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/955/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді - Шарапової О.Л.,
суддів -  Євстафієва О.К., Скрипки А.А.,
з участю секретаря: Шапко В.М.
Сторони:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит»,
відповідач: ОСОБА_1 .
Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит».
Оскаржується рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 березня 2025 року, суддя Чепурко В.В., м.Новгород-Сіверський.
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2024 року ТОВ «КЛТ Кредит» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №2201 від 23.10.2023 по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 46 305 грн 00 коп. за період з 23.12.2023 по 18.09.2024, що нараховані відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом (1277,5% річних), судовий збір у розмірі 3 028 грн та 10 000 грн витрат на правову допомогу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 23 грудня 2023 року між сторонами було укладено кредитний договір №2201, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 4 900 грн строком на 365 днів на його платіжну картку, емітовану в АТ «КБ «Приватбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день. Договір було укладено в електронному вигляді, шляхом використання відповідачем електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. У подальшому відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у результаті чого станом на 18 вересня 2024 року, виникла прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 46 305 грн 00 коп. за період з 23 грудня 2023 року по 18 вересня 2024 року, розрахована відповідно до пункту 1.2 договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом (1 277,5% річних).
Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 березня 2025 року позов задоволено частково.
В апеляційній скарзі ТОВ «КЛТ Кредит» просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити  позовні вимоги повністю, вирішити питання судових витрат.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що підписавши Кредитний договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким позичальник ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Укладення договору це є право, а не обов`язок відповідача яке було реалізовано на власний розсуд відповідачем, який є вільним у своєму виборі.
Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує, що відповідач був ознайомлений із розміром процентів, позивач звертає стягнення виключно на прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 23.12.2023 по 18.09.2024, та не вимагає дострокового повернення суми кредиту відповідно до пунктів 2.1.2., 2.1.6., 4.7. Кредитного договору, ч.2 ст.1050 ЦК України, ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування».
Особа, яка подала апеляційну скаргу щодо застосування ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», то зазначає, що оскільки строк дії Кредитного договору не продовжувався, то відповідно законодавче обмеження по встановленню денної процентної ставки на даний Кредитний договір не поширюється. Крім того, підписавши Кредитний договір відповідач погодився з усіма його умовами і щодо процентів, розмір яких визначено за спільною згодою.
Особа, яка подала апеляційну скаргу також не погоджується із відмовою у стягненні витрат на правничу допомогу, зазначаючи, що матеріали справи містять всі необхідні документи, які підтверджують витрати позивача на правову допомогу, зокрема щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, яка була сплачена позивачем.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд установив таке.
Встановлено, що 23 грудня 2023 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір №2201, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, у розмірі 4 900 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у визначені договором строки (пункт 1.1) (а.с. 6-10). 
Сторонами вказаного кредитного договору було погоджено процентну ставку за кредитом у розмірі 3,5% за кожен день користування кредитом (річна процентна ставка 1 277,50%) (пункт 1.2), визначено строк надання кредиту - 365 днів та погоджено періодичність платежі за кредитом - кожні 30 днів (пункту 1.3).
Вказаний вище договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора 686637 та шляхом обміну електронними повідомленнями (а.с. 11. 17), що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг.
Пунктом 1.7 договору було передбачено, що кошти, надані в якості кредиту, зараховуються на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , що належить відповідачу (а.с. 74).
Відповідно до Випсики за договором №б/н за період з 23.12.2023 - 28.12.2023 АТ КБ «Приватбанк» на ім`я відповідача було емітовано карту № НОМЕР_2 , при цьому відповідач використовував мобільний телефон НОМЕР_3 , згідно виписки по картковому рахунку відповідача останньому 23 грудня 2023 року було зараховано 4 900 грн. (а.с. 74-75).
ТОВ «КЛТ Кредит» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 4 900,00 грн шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1   (а.с.12).
Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні.
Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором становить 46 305 грн, що складається з: 4 900 грн - строкова заборгованість за сумою кредиту; 46 305 грн - прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом за період з 23/12/23 по 18/09/24 (а.с.13-16).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно положень статті 11 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень статті 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п. 1-1 ч. 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Як встановлено судом, з дослідженого кредитного договору, його підписання відповідачем відбулось електронним підписом з одноразовим ідентифікатором та є безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів на умовах фінансового кредиту, з якими позичальник ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отримання кредитних коштів. Зразок кредитного договору, Правила надання коштів, затверджені наказом директора ТОВ «КЛТ Кредит» та розміщені на сайті:https://kltcredit.com.ua/uk/about_us.
Кредитний договір позичальником підписаний шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором в електронному кабінеті.
Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом України №3498-ІХ від 22 листопада 2023 року.
Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що положення закону №3498-ІХ від 22 листопада 2023 року поширюють свою дію не лише на кредитні договори, укладені після набрання цими законодавчими положеннями чинності, а й на всі кредитні договори, які були укладені до набрання чинності відповідним законом в тій частині, яка стосується нарахування процентів у період дії нового закону. 
З таким висновком суду частково не погоджується суд апеляційної інстанції.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Кредитний договір укладений 23 грудня 2023 року укладений на строк  365 днів. Матеріали справи не містять даних про те, що сторони  договору  продовжували строк дії договору після 24.12.23 року.
Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.
З урахуванням приписів ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрата по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанцій.( судовий збір 3028 грн. та 4542 грн.; витрати на правову допомогу 10 000 грн. та 15 000 грн.). Розмір витрат на правову допомогу підтверджується п. 3.1 договору про надання юридичних послуг від 16 вересня 2024 року ( а.с. 29,30). 
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,
                                          П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» - задовольнити.
Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 березня 2025 року - змінити , збільшивши суду заборгованості за кредитним договором з 25161.5 грн. до 46305 грн. та збільшивши розмір судового збору з 1645.37 грн. до 3028 грн., які стягнуті з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмежено відповідальністю КЛТ «КРЕДИТ» та стягнувши з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмежено відповідальністю КЛТ «КРЕДИТ» витрати на правову допомогу в суді першої інстанції в сумі 10 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмежено відповідальністю КЛТ «КРЕДИТ»  витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 15 000 грн. та витрати по сплаті судового збору за апеляційний розгляд справи в сумі 4 542 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуюча:                                           Судді: