УХВАЛА
08 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 1309/9120/12
провадження № 61-1677св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 20 січня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність посадових осіб Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), державних виконавців Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), заінтересована особа - боржник ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог і рішень судів
У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою, в якій, з урахуванням уточнених вимог, просив:
- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМРУМЮ) Мельника Ю. Р. щодо примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12 про участь батька у вихованні та спілкуванні з дитиною;
- зобов`язати Шевченківський ВДВС у м. Львові ЗМРУМЮ вжити заходів щодо розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12;
- визнати неправомірною бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - ЗМРУМЮ) щодо невжиття заходів з розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12;
- зобов`язати ЗМРУМЮ вжити заходів щодо розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12.
Залізничний районний суд м. Львова ухвалою від 21 червня 2024 року скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.
Визнав неправомірною бездіяльність Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМРУМЮ щодо примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12 про участь батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.
Визнав неправомірною бездіяльність ЗМРУМЮ щодо не вжиття ніяких заходів з розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12.
Зобов`язав ЗМРУМЮ негайно вжити заходів щодо розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12.
В іншій частині вимог скарги відмовив.
Залізничний районний суд м. Львова окремою ухвалою від 21 червня 2024 року звернув увагу ЗМРУМЮ на необхідність обов`язкового виконання постанови Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 1309/9120/12 в частині вжиття заходів щодо розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення суду у справі № 1309/9120/12 про контакт дитини з батьком.
Львівський апеляційний суд постановою від 20 січня 2025 року апеляційну скаргу ЗМРУМЮ задовольнив.
Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 21 червня 2024 року та окрему ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 21 червня 2024 року скасував.
Відмовив ОСОБА_1 у задоволенні скарги.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У лютому 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 20 січня 2025 року, в якій просить оскаржене судове рішення скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Верховний Суд ухвалою від 24 лютого 2025 року відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував справу із Залізничного районного суду м. Львова.
25 березня 2025 року цивільна справа № 1309/9120/12 надійшла до Верховного Суду.
Позиція та висновки Верховного Суду
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність посадових осіб Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), державних виконавців Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), заінтересована особа -боржник ОСОБА_2 за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 20 січня 2025 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	І. В. Литвиненко	
 	 	
 	А. І. Грушицький	
 	 	
 	Є. В. Петров