П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/15704/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Божук Д.А. 
Суддя-доповідач -  Боровицький О. А.   
18 червня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.09.2024 посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено рейдову перевірку належного позивачу транспортного засобу (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з напівпричепом STAS (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), перевезення на якому здійснював водій ОСОБА_2 .
За результатами перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом від 10.09.2024 серії АР № 052720.
В акті вказано про те, що під час перевірки виявлено порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" - водій здійснював перевезення вантажу на договірних умовах із ТОВ "Агропартнер 1". У ТТН №121000221009 від 10.09.2024 не зазначено відомості про масу транспортного засобу, масу вантажу, масу спорядженого транспортного засобу.
Відповідальність передбачена ч.1 абз.3 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону.
В акті зазначені пояснення водія ОСОБА_2 : пояснення буде надано перевізником.
Про розгляд справи щодо порушення, яке було зафіксоване в акті від 10.09.2024 АР № 052720 (02.10.2024 об 10:00) позивача було проінформовано листом-повідомленням № 79789/42/24-24 від 12.09.2024.
В результаті розгляду справи про порушення, в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області було винесено постанову № ПШ 133100 від 02.10.2024 про застосування адміністративно - господарського штрафу у сумі 17000 грн., за порушення вимог ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Також позивачем разом із позовною заявою надано договір позички транспортного засобу від 27.05.2024, який укладений між фізичною особою ОСОБА_1 (позичкодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (користувач).
Відповідно до п.1 вказаного договору, позичкодавець безоплатно передає користувачу в користування транспортний засіб RENAULT, випуску 1998 року, кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований ТСЦ 6843, 29.12.2023.
Згідно п.3 договору позичка надається строком на 2 роки.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон № 2344-ІІІ).
Відповідно до ст.1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;
- вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями;
- товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.
Відповідно до ст. 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Аналіз положень статті 48 Закону № 2344-ІІІ дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.
Абзацом 2 частини другої статті 49 Закону № 2344-ІІІ визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.
Згідно з абз.3 ч.1 ст.60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, в силу приписів частини першої статті 60 Закону №2344-III відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту несе саме автомобільний перевізник.
Позивача було притягнуто до відповідальності за порушення ст.48 Закону № 2344-ІІІ (зокрема, з підстав відсутності у водія товарно-транспортної накладної на вантаж, який він перевозив) та застосовано адміністративно-господарський штраф згідно абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
При цьому, суд звертає увагу, що під час проведення рейдової перевірки водій надав товарно-транспортну накладну №121000220109 від 10.09.2024, згідно якої здійснено перевезення буряка. У зазначеній накладній містяться дані про транспортний засіб – RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , замовника – ТОВ «Старокостянтинівцукор», вантажовідправника – ТОВ «Агропартнер 1», автомобільного перевізника Дубчак (без зазначення ініціалів) та водія – Бубського (без зазначення ініціалів).
Посилання відповідача в акті перевірки на відсутність товарно-транспортної накладної або іншого відповідного документа на вантаж спростовується самим відповідачем, оскільки він вказав, що під час перевірки водій надав товарно-транспортну накладну №121000220109 від 10.09.2024.
Частиною третьою статті 48 Закону № 2344-III визначено, що при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:
дата і місце складання;
вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;
вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;
пункти завантаження і розвантаження.
Отже, чинним законодавством визначено обов`язкові реквізити, що має містити товарно-транспортна накладна, зокрема, повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) автомобільного перевізника, загальна вага транспортного засобу, у тому числі з вантажем, а також маса брутто.
Проте, як слідує з матеріалів справи, в ході проведення перевірки відповідачем встановлено, що товарно-транспортна накладна містить недоліки в її заповненні, зокрема, в графі «автомобільний перевізник» вказано « ОСОБА_4 » без зазначення ініціалів особи, РНОКПП, що посадові особи контролюючого органу вважали відсутністю передбаченого законом документа.
Таким чином, під час проведення перевірки водій, в порушення вимог статті 48 Закону № 2344-III, не надав належним чином оформлену товарно-транспортну накладну.
Отже, у цьому випадку наявне порушення, встановлення якого призвело до притягнення позивача до відповідальності.
Проте слід зазначити, що Законом №2344-ІІІ передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу саме до автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт.
В розумінні вимог ст.1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
У позові позивач вказує на протиправність оскаржуваної постанови з огляду на те, що її складено відповідачем відносно неналежної особи.
Суд встановив, що транспортний засіб, який перевірявся, позивач передав у користування іншій особі - ФОП ОСОБА_3 на підставі договору позички транспортного засобу від 27.05.2024.
Суд зазначає, що у кожному конкретному випадку при визначенні суб`єкта, який має відповідати за порушення законодавства про автомобільний транспорт уповноважений контролюючий орган встановлює таку особу саме на підставі тих документів, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду справи про притягнення до відповідальності.
У постанові від 22.02.2023 у справі № 240/22448/20 Верховний Суд, вирішуючи питання щодо визначення належного суб`єкта, відповідального за порушення законодавства про автомобільний транспорт зауважував на тому, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена статтею 60 Закону № 2344-III, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж. При цьому, автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб (адже такі дані не завжди можуть збігатися) або зі слів водія.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 12.10.2023 у справі № 280/3520/22.
Як зазначає відповідач, висновки про те, що саме ОСОБА_1 на дату проведення рейдової перевірки була автомобільним перевізником ґрунтуються на відомостях наданої під час перевірки ТТН №121000220109 від 10.09.2024.
Проте, як слідує з вказаної ТТН №121000220109 від 10.09.2024, в графі «автомобільний перевізник» вказано лише « ОСОБА_4 », без зазначення ініціалів.
Тобто, зазначена товаро - транспортна накладна не містить відомостей про те, що саме позивач, ОСОБА_1 , є автомобільним перевізником за спірною постановою.
Разом з тим, будь-яких інших доказів того, що безпосереднім перевізником під час транспортування вантажу 10.09.2024 була ОСОБА_1 відповідачем до суду не надано.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Ватаманюк Р.В.    Курко О. П.